OBH 5557/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr Schilling Rezső

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában sérelmezte, hogy más büntetésvégrehajtási intézetbe történő áthelyezési kérelmét többször elutasították. Áthelyezését azért kérte, mert korábbi munkahelyén a Hortobágyi Nemzeti Parkban állatokkal foglalkozott és tudomása szerint más intézetben lenne lehetősége erre. Jelenlegi munkahelye - a bútorgyár - zajos,  a panaszos számára nehezen viselhető.
	A panaszban foglaltakra figyelemmel  vizsgálatot rendeltem el, ennek keretében  a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnokától tájékoztatást kértem.

Érintett alkotmányos jogok:
Jogállamiság, jogbiztonság elve, tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bek.) 
Munka és foglalkozás szabad megválasztásának joga ( Alkotmány 70/B. § /1/ bek. )
 
Alkalmazott jogszabályok: 
1979. évi 11. törvényerejű rendelet a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról 
	32. § A szabadságvesztés végrehajtása alatt az elítélt elveszti a személyi szabadságát; az állampolgári kötelességei és jogai annyiban szünetelnek, illetve korlátozottak, amennyiben erről az ítélet vagy törvény rendelkezik. 
	33. § (1) Az elítélt köteles - különösen -
a) a szabadságvesztést a büntetés-végrehajtási szervek által meghatározott helyen tölteni;
b) eltűrni a más nemű és más fokozatú elítéltektől való elkülönítést, az életkori, kriminológiai, biztonsági, nevelési és egészségügyi szempontok szerinti csoportba sorolását;
c) a büntetés-végrehajtás rendjét, biztonsági és higiéniai követelményeit megtartani, a kapott utasításokat teljesíteni;
d) a kijelölt munkát szakismereteinek és a képességeinek megfelelően, fegyelmezetten elvégezni, a munkavédelemmel és a környezetvédelemmel kapcsolatos előírásokat megtartani;
e) a büntetés-végrehajtási intézet tisztántartását és ellátását szolgáló munkában díjazás nélkül, alkalomszerűen - a külön jogszabályban meghatározott mértékben - részt venni;
6/1996. (VII. 12.) IM rendelet a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól 
	6. § (1) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, a fogvatartottnak a fogvatartással összefüggő ügyében - hivatalból vagy kérelemre - azon intézet kijelölt szervezeti egységének a vezetője dönt, ahol a fogvatartott a büntetés vagy intézkedés végrehajtása céljából tartózkodik. A fogvatartott a fogvatartással összefüggő ügyében - a kérelem, bejelentés tárgyának a megjelölése nélkül - személyes meghallgatást kérhet az intézet szervezeti egységeinek a vezetőitől vagy a parancsnoktól, hozzájuk írásban közvetlenül is fordulhat. 
	(2) A fogvatartott az (1) bekezdés szerinti döntés (intézkedés, határozat) ellen, vagy annak elmulasztása esetén panasszal fordulhat a parancsnokhoz. Ha a döntést a parancsnok, vagy jogszabályban meghatározott esetekben a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága (a továbbiakban: Országos Parancsnokság) kijelölt szervezeti egységének a vezetője hozta, a panaszt az országos parancsnok bírálja el.
	31. § (1) A szabadságvesztés végrehajtására a jogszabályokban foglalt feltételeknek megfelelő intézetet az Országos Parancsnokság illetékes szervezeti egységének a vezetője jelöli ki. 
	(2) Az elítélt az (1) bekezdés rendelkezésétől eltérő intézetbe - a kijelölésre jogosult engedélye alapján - akkor szállítható, ha 
a) a kijelölt intézetben nincs férőhely; 
b) a más intézetben való elhelyezés biztonsági okból indokolt; 
c) az elítélt más intézetben való elhelyezését kérte; 
d) a megfelelő foglalkoztatására csak más intézetben van lehetőség; 
e) jogszabály így rendelkezik. 

A vizsgálat megállapításai: 
	Megkeresésemre a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoka arról tájékoztatott, hogy a panaszos élet elleni és más erőszakos bűncselekmények miatt kiszabott 13 év 6 hó  börtön fokozatú szabadságvesztését 1995. október 30-a óta tölti a Szegedi Fegyház és Börtönben. Eddig három esetben kérte áthelyezését másik büntetésvégrehajtási intézetbe. Kérelmét minden esetben az állatok iránti szeretetével indokolta.  Kérelmeit elutasították, mert a büntetése súlyára és az elítélésére alapot adó cselekmények jellegére tekintettel - biztonsági okból - nyitottabb intézetben való elhelyezésére nem láttak lehetőséget.
	Az áthelyezési kérelmek ügyében az első és másodfokú döntéseket határozati formában hozták, ezekben az indokolás és a  jogorvoslati lehetőség valamennyi esetben szerepelt.
	A hatályos jogszabályok szerint az elitélt fogvatartási helyét és az  általa elvégzendő munkát a büntetésvégrehajtási szervezet jelöli ki. Az elitéltet megillető jogok nem terjednek ki a fogvatartási hely, továbbá a munka megválasztására, sőt a  büntetésvégrehajtásról szóló törvényerejű rendelet  úgy rendelkezik, hogy az  elitélt köteles a számára kijelölt munka elvégzésére. A büntetésvégrehajtási intézetek  végrehajtási fokozata, férőhelye, a fogvatartottak eltérő körülményei, a munkáltatás  lehetőségei  mind olyan  tényezők, amelyek az elitélt elhelyezését és az adott helyen a számára biztosítható munkavégzést befolyásolhatják. Egyébként a  büntetésvégrehajtásnak is érdeke, hogy a lehetséges munkát  minél szakszerűbben és kedvvel végezze valaki.
	Az a tény, hogy a jogszabály  kötelezi az elítélt személyt a részére kijelölt munka végzésére, nem jelentheti viszont  azt, hogy a döntéshozó indoklás, vagy a jogorvoslati lehetőség biztosítása nélkül elutasítsa a munkavégzéssel kapcsolatos kérelmet. A 6/1996 (VII. 12 ) IM rendelet a fogvatartással összefüggő kérdésekben a panasz vagy kérelem előterjesztésének  lehetőségeit, formáit, a jogorvoslatra irányuló előterjesztés elbírálására jogosult szervezeti vezetői szinteket  részletesen szabályozza, ezzel megteremti a jogorvoslathoz való jog érvényesülésének feltételeit. A rendelkezésre álló adatok szerint a panaszos ügyében ezeket a jogokat biztosították.
	Tájékoztatom a panaszost arról, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosa nem rendelkezik jogkörrel arra, hogy az állami szervek jogszabályok keretei között hozott döntéseibe beavatkozzék, vagy kivételes eljárás, bánásmód biztosítása érdekében fellépjen. Felhívom azonban a figyelmét arra, hogy megfelelő magatartás esetén kérheti azt, hogy a büntetésvégrehajtási bíró rendelje el büntetésének hátralevő részében enyhébb végrehajtási szabályok alkalmazását, ez esetben lehetőség nyílik  olyan más bv. intézetbe történő áthelyezésére, ahol a kérelmének megfelelő munkalehetőséghez juthat.

	Vizsgálatom során a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnokának tájékoztatását elfogadtam és nem vontam kétségbe a panaszos  kérelme elutasításának indokoltságát sem. Megállapítottam, hogy a panaszos ügyében a döntéseket a jogszabályi keretek között, a mérlegelési jogkör megfelelő gyakorlásával hozták, ezért alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság nem keletkezett. Ezekre tekintettel ajánlást nem tettem és vizsgálatomat lezártam.

Budapest, 2000. február 28.

Gönczöl Katalin