OBH 5527/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Tárgy: lakcím fiktívvé nyilvánítása.
Az eljárás megindulása:
A panaszos többek között azért fordult kérelemmel az Országgyűlési Biztos Hivatalához, mert a Ceglédi Önkormányzat jegyzője a gyermeke által indított lakcím kényszerkijelentése ügyében számára sérelmes döntést hozott.

A panaszának további részében polgári jogi vitájával kapcsolatban kért segítséget az országgyűlési biztostól, amellyel kapcsolatban az országgyűlési biztos hatáskörének hiányáról a tájékoztatást levélben megkapta, és csupán a lakcím kijelentés ügyében folytattam vizsgálatot. A beszerzett iratok alapján a következőket állapítottam meg:

A tényállás:
A panaszos ellen a saját gyermeke indított az önkormányzatnál lakcím kényszerkijelentés ügyében eljárást, melynek során az önkormányzat jegyzője nevében felvett jegyzőkönyv tanúsága szerint a panaszos elismerte, hogy 1993-óta a bejelentett lakcímén nem lakik, de onnan nem saját akaratából és nem a visszatérés szándéka nélkül távozott.

Az eljárás befejezéseként a Ceglédi Polgármesteri Hivatal Lakossági Osztályának vezetője értesítésben tájékoztatta a panaszost, hogy a lakcímét "fiktívvé" nyilvánította, mert az adott címen nem lakik, és a lakásra tulajdonjoggal nem rendelkezik.

Az értesítés jogorvoslati jogosultságról tájékoztatást nem tartalmazott, és a döntésnek megfelelő "fiktíválásról" az érintetteket, és a nyilvántartásra jogosult szerveket is értesítették.

Alkalmazott jogszabályok:

A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. tv.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. 

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

A polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. tv. (a továbbiakban Tv.) és a végrehajtásáról szóló 146/1993. (X.26.) Korm. r. (Vhr.) 
Tv. 26. § (4) A lakcímbejelentés ténye önmagában a lakás használatához fűződő, valamint egyéb vagyoni jogot nem keletkeztet és nem szüntet meg."
Tv. 34. § Az e törvény alapján lefolytatott eljárásra, a hatósági nyilvántartás vezetésére, valamint a hatósági bizonyítvány és igazolvány kiadására az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1981. évi I. törvénnyel módosított 1957. évi IV. törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
Vhr. 34. § (3) Ha a jegyző a bejelentkezés elfogadása után állapítja meg, hogy a bejelentett lakcím nem valós, a lakcímet a nyilvántartásban "fiktív" jelzéssel szerepelteti mindaddig, amíg a polgár valós lakcímét be nem jelenti.
Vhr. 35. § (3) Ha a polgár igazolja, hogy a lakásába bejelentkezett személy ténylegesen nem lakik ott, a jegyző a 34. § (3) bekezdés szerint jár el. Nem szerepeltethető "fiktív" jelzéssel a lakcím, ha a jegyző eljárása során megállapítja, hogy az érintett - a lakás végleges elhagyásának szándéka nélkül - átmenetileg nem tartózkodik a lakásban.

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény
49. § (2) A közigazgatási szerv által valamely tény vagy állapot igazolására kiállított okiratot, a tény vagy állapot más hasonló módon történő igazolását, valamint a hatósági nyilvántartásba történt bejegyzést határozatnak kell tekinteni.
(3) A hatósági bizonyítvány és a hatósági igazolvány kiadásának megtagadásáról, valamint a hatósági nyilvántartásba való bejegyzés (módosítás, törlés) megtagadásáról a közigazgatási szerv határozatot hoz.

A vizsgálat megállapításai:
A vizsgálatom megindításakor figyelembe vettem, hogy a panaszos évek óta peres, haragos viszonyban áll saját gyermekével, aki a becsatolt iratok tanúsága szerint az édesapja halálát követően a lakás egyedüli tulajdonosa. A tulajdon kérdésében keletkezett jogvitát az váltotta ki, hogy a volt férj mint a szolgálati lakás bérlője a lakást a privatizációkor saját, illetve közös gyermekük nevére vásárolta meg a korábbi bérbeadótól. A tulajdoni vita kérdésében a rendes bírósági eljárás - panaszos igényének elutasításával - lezárult, a panaszos, illetve a beadványában szereplő iratok szerint a rendkívüli jogorvoslat igénybevételének lehetősége kérdésében az eljárás még folyamatban van.

A lakással kapcsolatos tulajdonjog kérdésében a fentiek alapján - a panaszos kérelme ellenére - sem áll módomban vizsgálatot folytatni. A lakás birtoklása kérdésében is csak a bíróság jogosult döntést hozni. A panaszos kérelmének csupán azon részével tudok foglalkozni, amely a lakcímének "fiktívvé" nyilvánításával kapcsolatos hatósági eljárást érinti.

A vizsgálat megállapította, hogy az eljáró hatóság az eljárás során nem tartotta be az Áe. 49. § -ban előírtakat, mert annak a (2) bekezdése kimondja, hogy a közigazgatási szerv által valamely tény vagy állapot hatósági nyilvántartásba történő bejegyzését határozatnak kell tekinteni. A (3) bekezdés szerint pedig a hatósági nyilvántartásból való törlésről a közigazgatási szerv határozatot hoz. 

A hatósági eljárás jogkövetkezményét alapvetően meghatározza, hogy az 1992. évi LXVI. törvény 26. § (4) bekezdése szerint a lakcímbejelentés ténye (vagy hiánya) önmagában a lakás használatához fűződő, valamint egyéb vagyoni jogot nem keletkeztet és nem szüntet meg.

A panaszos számára a lakcímének "fiktívvé" nyilvánítása a lakás birtoklásával, tulajdonlásával, illetve vagyoni igényeivel kapcsolatban jogokat nem keletkeztetett és nem is szüntetett meg, továbbá az ugyanazon településen lévő tartózkodási helyére is tekintettel egyéb állampolgári jogainak gyakorlásában sem korlátozta. 

Fentiekre tekintettel megállapítottam, hogy az eljárási jogszabály megsértése megalapozza ugyan a jogbiztonsághoz való alkotmányos jog sérelmét, de a fellebbezés lehetőségéről történő tájékoztatás hiánya a jogorvoslathoz való alkotmányos jogát nem sértette, mert a döntés az 1992. évi LXVI. törvény 26. § (4) bekezdése alapján nem sértette a panaszos jogát vagy jogos érdekét. Az intézkedés a panszosnak a polgári jogait sem érintette, ezért a vizsgálatomat - mivel a panaszban foglaltak nem hozhatók összefüggésbe másik alkotmányos joggal - az egyedi ügyben megszüntetem.

A megkeresésemre az önkormányzat azt a választ adta, hogy az eset óta az eljárási szabályokat tisztázták és azt követően már a lakcím fiktívvé nyilvánításával kapcsolatos eljárást határozattal zárják le, ezért az ajánlástól eltekintettem, csupán felhívom az önkormányzat jegyzőjének a figyelmét, hogy a későbbiek során fokozottan ügyeljen az eljárási szabályok megfelelő alkalmazására.

Budapest, 2000. május 30.

Gönczöl Katalin