OBH 5521/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Nagy Tiborné

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azért fordult az országgyűlési biztoshoz, mert a III. kerület, Csúcshegyen lévő ingatlanát a szomszédai által az úton végzett feltöltések miatt nem tudja megközelíteni, és telkére bezúdul a víz, de az Önkormányzat nem intézkedik.
	Vizsgálatomat az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében foglalt tulajdonhoz és a 18. §-ban foglalt, az egészséges környezethez való jog sérelmének gyanúja miatt indítottam. Ehhez a kerület jegyzőjétől kértem tájékoztatást, majd két alkalommal helyszíni vizsgálatot a Fővárosi Közlekedési Felügyelettől.

Alkalmazott jogszabályok:
•	1988. évi I. törvény a közúti közlekedésről
•	30/1988. (IV.21.) MT rendelet az 1988. évi I. törvény végrehajtásáról
•	1995. évi LVII. törvény a vízgazdálkodásról
•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
•	191/1996. (XII.17.) Korm. rendelet a fővárosi, megyei közigazgatási hivatalokról
•	47/1997. (XII.29.) KTM rendelet az építésügyi és a műemlékvédelmi hatósági ellenőrzés
   részletes szakmai szabályairól

A megállapított tényállás:
	A panaszos telke a III. kerületi Csúcshegyen zártkerti ingatlan. Az utca lejtős földút, csatornázás nélkül. A területen 1999-ben gázvezetéket fektettek, és az utcában két telektulajdonos az éppen folyó építkezésén az alapozásból kikerülő földet a gázvezeték árkába hordta. Így azt a szerelők nem tudták visszatölteni, a kimaradt földet az úton hagyták. A két tulajdonos nem szállította el a telkéről kikerülő további földet és a gázvezeték árkából kimaradt földdel együtt úgy terítették el az úton, hogy a jelentős szintemelkedés miatt a panaszos telkére zúdult - az utca hosszirányú természetes lejtése miatt - nagymennyiségű víz. 
	A panaszos kérelmére a jegyző (nevében eljáró ügyosztály) kötelezte a két elkövetőt az út eredeti állapotának visszaállítására. Egyikükre két ízben végrehajtási bírságot rótt ki a nem teljesítés miatt. Ezt követően az eredeti állapot helyreállt. Majd később az Önkormányzat Beruházási ügyosztálya az út felület-kezelése érdekében murvát terített az útra. Ezt a panaszos újból nehezményezte. Közben többször fordult Hivatalunkhoz is. 
Mivel a panaszos és az önkormányzat által ismertetett tényállás jelentősen eltért egymástól, a Fővárosi Közlekedési Felügyelet helyszíni vizsgálatát kértem. Arról értesítettek, hogy:
"Az Aranypatak utcai ingatlanok útcsatlakozásainak, illetve a panaszos problémái a terület hegyvidéki jellegére, valamint az utca kiépítetlenségére vezethető vissza. Az esetlegesen előforduló csapadékvíz elöntés a lejtő menti ingatlanokra jellemző.
A helyszínen az un. "eredeti" állapot - a bejelentő panaszlevele szerinti 1-5-20 évvel ezelőtti állapot - számunkra nem volt egyértelmű. Feltehető, hogy az út szintje a sorozatos karbantartások során pár centimétert emelkedett, azonban ez a földutaknál gyakori. Az Aranypatak utcában mind a lejtő menti, mind a domboldali ingatlanok útcsatlakozásainál megfigyelhető, hogy az ingatlanok tulajdonosai általában kialakították a számukra is megfelelő és az út szintjéhez is igazodó útcsatlakozást. ...
Megállapítható továbbá, hogy az ingatlan megfelelő útcsatlakozása minimális beavatkozással műszakilag megoldható lenne. (a panaszosnál) 
... A helyszínen megállapítható, hogy a panaszos által jelzett túltöltés és deponálások megszüntetésre kerültek, az út szintje a jelzett szakaszon szintben megfelelően igazodik az Aranypatak utca további szakaszaihoz. 
Általánosságban és összefoglalóan elmondható, hogy az Aranypatak utca a helyszíni szemle időpontjában (2000. július 28.) a teljes hosszában gépjárművel jól járható, kiépítetlensége ellenére jól karbantartott állapotban volt. Megállapítható, hogy az Önkormányzat a kezelői kötelezettségének eleget tesz."

2001. január 10-én a panaszos ismét beadvánnyal fordult hivatalomhoz, amelyben azt jelezte, hogy csak az ő ingatlana elé 10-15 m3 murva került, és egyébként is "eltemetik" a bejáratokat, rájuk zúdul a víz. Január 11-én erre tekintettel újabb helyszíni szemlét kértem a Fővárosi Közlekedési Felügyelettől. Megállapították:
"Ismételt helyszíni szemlén megállapítottam, hogy a földút egyenetlenségeinek és a vízelvezetés javítása érdekében az Aranypatak utcában murvaterítés történt, ezért az un. "eredeti" állapot az útállag javító beavatkozások miatt egyértelműen már nem rekonstruálható.
... A tartós esőzés utáni helyszíni szemlén megállapítottam, hogy a csapadékvíz az Aranypatak utca hosszirányában folyik el az út szélén, és az út teljes hosszán a keresztesés váltakozó irányú.
A panaszos ingatlana előtti útszakasz keresztesése a tulajdonos számára kedvező, ugyanis jól láthatóan az útpálya a szemközti ingatlan felé esik. A lehullott csapadékvíz az út hegy felőli oldalán gyűlik össze és vezetődik el hosszirányban, így panaszos telkére nem folyik.
Megállapítható az is, hogy az ingatlan kapuja és a kiépített garázslejáró kiindulási szintje alacsonyabb az út murvával feltöltött jelenlegi szintjénél, ezért a garázs funkcionálisan nehezen használható, a kerten belüli kocsibeálló azonban megközelíthető. Megjegyzem, hogy a telekre gépkocsival való behajtás nyomai nem voltak észlelhetők sem a garázs, sem a kocsibeálló felé.
Véleményem szerint az ingatlan megfelelő útcsatlakozása minimális beavatkozással műszakilag megoldható. A közúti közlekedésről szóló többször módosított 1988. évi I. törvény 39. § (1) bekezdése szerint közúthoz csatlakozást (a továbbiakban: útcsatlakozás) létesíteni a közút kezelőjének hozzájárulásával szabad. A hozzájárulásban a közút kezelője feltételeket írhat elő.
A mellékelt 2000. december 14-én a tárgyi helyszínen felvett jegyzőkönyv szerint a III. ker. Önk. képviselője megoldást javasolt az ingatlan előtti útszakasz átalakítására, amit panaszos nem fogadott el.
Összefoglalóan elmondható, hogy az út szintje a tárgyi ingatlan környezetében megfelelően igazodik az Aranypatak utca további szakaszaihoz.
A murvaterítés hatására egyenletesebb lett az utca hossz-szelvénye, a lokális mély- és magaspontok megszűntek, az a téli csapadékos időjárás ellenére teljes hosszában gépjárművel jól járható. Fentiek alapján megállapítható, hogy az Önkormányzat a kezelői kötelezettségének eleget tett, és a panaszos számára is elfogadható megoldást javasolt."

2001. február 28-án a panaszos további iratokat nyújtott be hivatalomhoz. Ezekből kitűnően a jegyzőnek címezve fenntartotta korábbi panaszait, valamint felszólította az Önkormányzatot a birtoka háborításának a megszüntetésére.
A III. kerületi jegyző kérésére a Fővárosi Közigazgatási Hivatal a birtokvédelmi ügy lefolytatására az I. kerület Polgármesteri Hivatalát jelölte ki.
A további panaszokra az Önkormányzat jegyzője a választ megadta, amely lényegében azonos a Közúti Igazgatóság januári helyszíni szemléjén tapasztaltakkal.

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszolt terület "mezőgazdasági rendeltetésű, rekreációs terület". Jellemzően földutakkal, csatornázás nélkül, ami az övezetnek megfelelő. Az, hogy a földút karbantartása murvaterítéssel történik, és azt rendszeresen meg kell újítani, általánosan elfogadott megoldás, mivel a (jellemzően budai agyag) földút járhatósága ezzel biztosítható. A murvaterítés jellemzője, hogy a forgalom az agyagba "bejárja", ezért is kell időnként újrateríteni. A murva szemszerkezeténél fogva részben tömörödik, részben a talaj mélyebb rétegeibe járódik, részben a víz lemossa. Nem küszöbölhető ki mindezzel az, hogy az így kezelt földút szintje évek alatt több centiméternyit emelkedjen.
	A rendelkezésre álló iratokból és a két szakvéleményből megállapítható, hogy az érdemi intézkedéseket a kerület jegyzője nevében eljáró hatóság, és az önkormányzat közszolgáltatását nyújtók megtették. A panaszokra válaszoltak, az engedély nélkül utat feltöltők ellen eredményesen eljártak.
Az Önkormányzat által felajánlott megoldást (a területen elhelyezett, betonozott "kocsibehajtó", valamint igazságügyi szakértő kirendelése a helyzet tisztázására) a panaszos nem fogadta el. Ez pedig a telkére való bejárást és a víz útjának eltérítését tette volna biztonságosabbá.
	A panaszos legutóbbi beadványával kapcsolatosan megállapítottam, hogy a birtokvédelmi ügy folyamatban van, ezért abban hatáskörrel nem rendelkezem, így nem is vizsgáltam. Az eljáró hatóság kijelölésére a jegyző és a közigazgatási hivatal eljárása szabályos és törvényes volt. A jegyzőnek a panasz egyéb részeire vonatkozó eljárása úgyszintén.
	Megállapítottam, hogy a földút karbantartása, a területen biztosítható megoldás, a csapadékvíz "spontán" elfolyása a mezőgazdasági rekreációs területen nem kifogásolható. Az sem, ha az Önkormányzat a közművesítésre és útépítésre rendelkezésre álló kereteket elsősorban a lakóterületeken használja fel.
	A vizsgálat alapján azonban az valószínűsíthető, hogy a "mezőgazdasági rekreációs terület"-et a megengedhetőt messze meghaladó igénybevétel terheli.
A csapadékvíz a zöldterületek csökkenése, a leburkolt felületek növekedése miatt koncentrálódik az útra, ez mind többszöri murvaterítést igényelne. A folyamat azzal is járhat, hogy a terület - besorolásával ellentétben - a rekreációt már nem lesz képes szolgálni, a csapadékvíz kártételei pedig valóban fenyegethetik az alacsonyabban fekvő, vagy lejtőoldali telkeket. Mindkét következmény azzal fenyeget, hogy az övezetben ingatlantulajdonnal rendelkezők közül többeknek (köztük a panaszosnak) az Alkotmányban foglalt, a tulajdonhoz és az egészséges környezethez való jogaival kapcsolatban visszásság veszélye keletkezhet.

Ezért kezdeményezem, hogy 
•	a kerület jegyzője mint építési hatóság, az Aranypatak utcát is magába foglaló építési övezeten belül folytasson le építésügyi hatósági ellenőrzést. Az ellenőrzés terjedjen ki a terület beépítésére, és a zöldfelületekre vonatkozó előírások betartására, az esetleges engedély nélküli építkezésekre, túlépítésekre.
•	A Fővárosi Közigazgatási Hivatal vezetője mint II. fokú építési hatóság, ellenőrizze a jegyző által lefolytatott ellenőrzést,

és mindketten tegyék meg a hatáskörükbe tartozó, az (esetleg) szükséges intézkedéseket, ennek eredményéről értesítsenek.

Budapest, 2001. március 7.

Gönczöl Katalin