OBH 5393/1999. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
	A panaszos beadványában leírta, hogy 1996 júliusában örökbefogadási szándékkal nevelőszülőként magához vett egy román állampolgárságú kisfiút. A panasz 1999 novemberi benyújtása idején a gyermek jogi helyzetét még nem sikerült tisztázni, a panaszos nem tudta nevelt gyermekét örökbefogadni.
	A panaszos a gyermek ügyében illetékes, Budapest XVII. kerület gyámhivatalának elhúzódó eljárását sérelmezte. Beadványában leírta, hogy személyes problémáján túl tudomása szerint az ország területén 1500-2000 külföldi állampolgárságú gyermek él, akinek helyzete nevelt fiáéhoz hasonló, az ő életük rendezésére is szeretne megoldást találni.
	A panaszos beadványában foglalt panasz összefüggésben van az Alkotmányban rögzített jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő joggal és a gyermekek kiemelt védelemhez való jogával. Ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény ( a továbbiakban: Obtv ) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. Az illetékes gyámhivatal tájékoztatását kértem a lefolytatott eljárásról. A gyermek örökbefogadásának elősegítése érdekében a szociális és családügyi miniszter segítségét kértem.  

A megállapított tényállás
	A panaszos nevelt gyermekének román állampolgár édesanyja 1993 májusában, a szülést követően a Bajcsy Kórház szülészeti osztályán gyermekéről lemondott, örökbeadásához hozzájárult. A gyermek születési helye szerinti illetékes gyámhatóság intézeti elhelyezésbe vette a gyermeket. A kisfiú ezt követően csecsemőotthonban nevelkedett, innen helyezték a panaszoshoz, aki 1996 júniusa óta nevelőszülőként neveli. Már a gyermek hozzá való helyezésekor szándékában állt a kisfiú örökbefogadása. A gyámhatóság a gyermek részére eseti gondnokot rendelt ki, aki a román konzulátuson kérte, hogy Románia adja át Magyarországnak a gyermek feletti gyámság jogát. A gyermek érdekében a konzulátus segítségét a gyermekvédő intézet munkatársa is kérte. Választ egyikük sem kapott. A panaszos ügyvédet bízott meg, de ez sem vitte előbbre az ügyet. 
	Jogszabályváltozás miatt az állami gondoskodásban lévő gyermekek további ellátásának indokoltságát felül kellett vizsgálni. A gyermeket a XVII. kerületi gyámhivatal 1999 november 3-án - a román hatóságok nyilatkozatáig - ideiglenes hatállyal a Fővárosi Gyermek-és Ifjúságvédő Intézetben helyezte el, gondozási helyéül a panaszos nevelőszülő lakcímét jelölte ki. A határozatot a gyámhivatal megküldte a Román Nagykövetségnek, kérték, hogy a gyámság ügyében szíveskedjenek eljárni. A határozatot tájékoztatásul megküldték a kerületi rendőrkapitányságnak és a Szociális és Családügyi Minisztériumnak. A nagykövetségtől folyó év januárjáig nem kaptak választ.   
	Mivel a kiskorú helyzetét 1996 óta nem sikerült rendezni, ezért a XVII. kerületi gyámhivatal januári tájékoztatása után a szociális és családügyi minisztérium segítségét kértem. A miniszter válaszlevelében tájékoztatott arról, hogy valamennyi városi gyámhivatalhoz eljutatták azt a főosztályvezetői körlevelet, mely szerint azokban az esetekben amikor a román állampolgárságú szülő hozzájárul gyermeke magyarországi örökbeadásához nincs szükség a román hatóságok jóváhagyására. Mivel a panaszos nevelt gyermekének vér szerint anyja hozzájárult gyermeke örökbeadásához, ezért az illetékes gyámhivatal a kiskorú örökbefogadásának előmozdítása érdekében már intézkedett.  
  
Az ügy jogszabályi háttere
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.
•	1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról
Csjt. 46. § Az örökbefogadás célja az, hogy az örökbefogadó, valamint annak rokonai és az örökbefogadott között családi kapcsolatot létesítsen és elsősorban az olyan kiskorúak családi nevelését biztosítsa, akiknek szülei nem élnek, vagy akiket szüleik megfelelően nevelni nem képesek.
Csjt. 47. § (1) Örökbefogadó csak az a teljesen cselekvőképes nagykorú személy lehet, aki személyisége és körülményei alapján - a gyámhivatal örökbefogadás előtti eljárása során hozott határozata értelmében - alkalmas a gyermek örökbefogadására. Jogszabály az örökbefogadás előtti felkészítő tanácsadáson való részvételt kötelezővé teheti.
(4) Örökbe fogadni csak kiskorú személyt lehet.
Csjt. 48. § (1) Az örökbefogadást a gyámhatóság engedélyezi.
(2) Az engedély megadásához a felek egyetértő kérelmét tartalmazó nyilatkozat, továbbá a gyermek szüleinek, valamint a házasságban élő örökbefogadó házastársának hozzájárulása szükséges. A szülő a hozzájáruló nyilatkozatát - a (3) bekezdésben foglalt kivétellel - nem vonhatja vissza, és erre őt figyelmeztetni kell. Az érdekeltek hozzájárulását követően az örökbe fogadni szándékozó személy a gyermeket legalább egy hónapig gondozza. Az örökbefogadás csak ezen gondozást követően engedélyezhető.
(3) Az örökbefogadáshoz a szülő úgy is megadhatja a hozzájárulását, hogy az örökbefogadó személyét és személyi adatait nem ismeri. A nyilatkozattételre a gyermek születése előtt is sor kerülhet. A szülő hozzájáruló nyilatkozatát a gyermek két hónapos korának betöltéséig visszavonhatja. Erre őt figyelmeztetni kell...
•	1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
157. § (1) A törvény hatálybalépését megelőzően intézeti nevelésbe vagy állami nevelésbe vett gyermek további ellátásának indokoltságát a hatálybalépést követő 2 éven belül felül kell vizsgálni, és fenntartása esetén az intézeti gyámságot megszüntetve gyámot vagy hivatásos gyámot kell rendelni.

A vizsgálat megállapításai
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a panaszos nevelt gyermekét 1996 óta nem tudja örökbefogadni. A gyermek örökbefogadásának akadálya azonban nem a magyar hatóságok és a gyermekvédő intézet mulasztása volt. A gyermek kirendelt eseti gondnoka, a gyermekvédő intézet munkatársa és a panaszos által megbízott ügyvéd is próbált a gyermek érdekében a román hatóságoknál eljárni. A román hatóságok évekig nem válaszoltak megkeresésükre. A jogszabályok sem rendezték a gyermekvédelmi gondoskodásban élő nem magyar állampolgárságú gyermekek jogi helyzetét, ezért a panaszos beadványában említett probléma valós. A gyermekvédelem rendszerében nevelkedő külföldi kiskorúak jogainak érvényesülésvel az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese 1999-ben átfogó vizsgálat keretében már foglalkozott. Jelentésében a külföldi állampolgárságú gyermekek érdekében több ajánlást tett. Az általános helyettes ajánlásait az érintettek elfogadták. A Szociális és Családügyi Minisztérium osztályvezetője a Magyarországon tartózkodó külföldi állampolgárságú gyermekek ügyeinek egységes szempontok alapján való rendezése  érdekében a gyámhivatalok részére körlevelet bocsátott ki. A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény tervezett módosításai pedig tartalmazzák az általános helyettes javaslatait. Mindezek miatt a hazánkban tartózkodó külföldi állampolgárságú kiskorúak jogi helyzetének rendezése érdekében új ajánlást nem teszek.
	A panaszos beadványának az egyedi ügyre vonatkozó részét a minisztérium állásfoglalása után sikerül rendezni, a gyermek örökbefogadása folyamatban van. 
	Fentiek miatt a vizsgálatot az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján lezárom.

Budapest, 2001. április 25.

Gönczöl Katalin