OBH 5284/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Fogarassy Edit
Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában előadta, hogy volt élettársa telefonon és személyesen is zaklatja ill. fenyegeti, ezért feljelentetést tett ellene a Siófoki Rendőrkapitányságon. Ezt követően azonban nem történt az ügyben érdemi intézkedés, a feljelentett személy továbbra is állandó félelemben tartja.
Az ügyben alkotmányos állampolgári jogokat érintő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében a siófoki rendőrkapitánytól a panasz kivizsgálását és a szabálysértési eljárásra vonatkozó iratok megküldését kértem.

Érintett alkotmányos jog: 
Jogállamiság, jogbiztonság elve (Alkotmány 2. § /1/ bek.)

Az ügy jogszabályi háttere:
•	1968. évi I. törvény a szabálysértésekről (Sztv.):
32. § (1) A rendőrség hatáskörébe utalt szabálysértés miatt
első fokon a rendőrkapitányság,
másodfokon a megyei és a budapesti rendőr-főkapitányság jár el.
42. § (1) A szabálysértési eljárás feljelentés, illetőleg a szabálysértési hatóság részéről eljáró személy észlelése vagy tudomása alapján indul meg.
43. § (1) Ha a feljelentés hiányos, a szabálysértési hatóság a kiegészítése iránt intézkedik, és beszerzi az egyéb szükséges adatokat.
(2) A szabálysértési hatóság - a tényállás tisztázása érdekében - az elkövetőt meghallgathatja, iratokat szerezhet be, illetőleg más szerveket adatok közlésére hívhat fel. Az elkövető személyes meghallgatása során - ha ez indokolt - nyomban áttérhet az ügy tárgyalására.
(3) Az ismeretlen helyen tartózkodó elkövető tartózkodási helyének megállapítása céljából a lakcímhivatalt vagy az elkövető utolsó lakóhelye szerint illetékes rendőri szervet kell megkeresni. Ez a szükséges tájékoztatást köteles haladéktalanul megadni.
44. § (2) Az (1) bekezdésben említett, valamint a rendőrségi hatáskörbe tartozó szabálysértések felderítése során a rendőrség gondoskodik az elkövető kilétének megállapításáról, az elkövető és a tanúk kikérdezéséről, a tárgyi bizonyítékok megszerzéséről és az eljárás eredményességét szolgáló körülmények feltárásáról. A rendőrség a helyszínt megszemlélheti, helyiségellenőrzést és személymotozást végezhet, szakértő közreműködését veheti igénybe, a szabálysértés gyanúja esetén pedig az elkövetőt - személyazonosságának megállapítása és a bizonyítékok megszerzése céljából, továbbá ha a szabálysértést felszólítás ellenére nem hagyja abba - feltartóztathatja, előállíthatja.
48. § (1) A szabálysértési hatóság az eljárást megszünteti, ha:
a) a cselekmény nem szabálysértés, azt nem a felelősségre vont személy követte el, vagy az elkövető nem vonható felelősségre;
d) az elkövető személyét, tartózkodási helyét vagy az elkövetés tényét nem sikerült tisztázni, és az eljárás folytatásától nem várható eredmény;
(2) Ha az ismeretlen elkövető kiléte a felderítés során nem állapítható meg, az eljárást a rendőrség illetékes szerve szünteti meg. 
52. § (1) A szabálysértési hatóság tárgyalást tart, ha az ügy tárgyalás nélkül (51. §) nem intézhető el. 
(2) A tárgyaláson a szabálysértési hatóság meghallgatja az elkövetőt, a tanúkat, továbbá - szükség esetén - a szakértőt.
96. § (1) Aki mást élet vagy testi épség elleni súlyosabb bűncselekmény elkövetésével komolyan megfenyeget,
húszezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértés miatt az eljárás a rendőrség hatáskörébe tartozik.

 A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos 1999. szeptember 12-én feljelentést tett a Siófoki Rendőrkapitányságon volt élettársa ellen az Sztv. 96. § /1/ bekezdésébe ütköző veszélyes fenyegetés elkövetése miatt. A feljelentett személy adatainak hiányossága miatt előzetes intézkedés keretében elrendelték a feljelentés kiegészítését. A sértett a feljelentés megtételekor elmondta, hogy csak a feljelentett személy nevét és lakcímét ismeri, ezért újbóli meghallgatására nem került sor. Október 20-án a panaszos ismételten szabálysértési feljelentést tett, amit november 3-án egyesítettek a már folyamatban levő üggyel. Az elkövető felkutatására tett intézkedések eredményeként megállapították, hogy a sértett által megnevezett személynek az adott utcában más házszám alatt van bejelentett lakcíme.
Az előadó november 10-én tárgyalást tartott az ügyben, melyre a fenti személyt elkövetőként megidézte. Az "elkövető" meghallgatása során elmondta, hogy a ő két gyermekes családapa, a sértettet egyáltalán nem ismeri, vele soha nem állt semmilyen kapcsolatban. Vízvezetékszerelőként dolgozik, így a cégtáblája is ki van téve a lakása ajtajára. Mivel a neve meglehetősen gyakori, minden bizonnyal összetévesztették a valódi elkövetővel. Ezt követően az ügy előadója többször elment a sértett által megadott címre, de nem találta meg az elkövetőt, és a lakóközösségben végzett adatgyűjtés sem vezetett eredményre.
2000. január 13-án újabb tárgyalásra került sor, melyre tanúként idézték a feljelentőt, aki személyleírást adott az elkövetőről, de a lakhelyét nem tudta pontosan megjelölni. Elmondta továbbá, hogy kb. két hónapja a korábban tapasztalt fenyegetések teljesen megszűntek. Az előadó január 31-én kelt határozatában megszüntette a szabálysértési eljárást a korábban idézett "elkövetővel" szemben az Sztv. 48. § (1) a, alapján; valamint a tényleges elkövetővel szemben azért, mert a kilétét ill. a tartózkodási helyét nem lehetett megállapítani.
	Mindezekre tekintettel vizsgálatom során alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg. A szabálysértési hatóság a jogszabályoknak megfelelően járt el a feljelentést követően, de az elkövető felkutatására irányuló intézkedések eredménytelenek maradtak, ezért az eljárást megszüntették. A siófoki rendőrkapitány tájékoztatását ennélfogva elfogadtam, és a vizsgálatot lezártam.

Budapest, 2001. március 8.

Gönczöl Katalin