OBH 5151/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása

Külföldön élő panaszos az országgyűlési biztoshoz intézett beadványában sérelmezte, hogy kárpótlás iránti kérelméhez mellékelt egy levelet is, melyben érdeklődött apja kb. 50 katasztrális holdat kitevő vagyonának sorsáról, s a követendő eljárásról, azonban a kért tájékoztatást nem kapta meg. 

A beadvány alapján a jogbiztonság alkotmányos elvének (Alkotmány 2. § (1) bekezdés) megsértésére lehetett következtetni, ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el. 

Az ügy tisztázása, valamint tájékoztatás céljából a Központi Kárrendezési Iroda (KKI) főigazgatóját kerestem meg. 

Megállapított tényállás

Az "R" 1692803. számú borítékban az arra rendszeresített formanyomtatványon 1994. március 10. napján panaszos vagyoni kárpótlás iránti kérelmet terjesztett elő a Fővárosi Kárrendezési Hivatalnál (Hivatal). 

Panaszos e kérelméhez mellékelt egy levelet is, amelyben - 1972-ben elhunyt apja kb. 50 katasztrális holdat kitevő vagyonának sorsáról és a követendő eljárásról - kért tájékoztatást. 

Panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a kért tájékoztatást nem kapta meg. Beadványában azt is megemlíti, hogy nem tudja, mi lett a kárpótlásként megítélt 11000 Ft névértékű kárpótlási jegyének, valamint apja vagyonának sorsa. 

Az országgyűlési biztos megkeresésére a KKI főigazgatója azt a tájékoztatást adta, hogy panaszos már említett számon benyújtott kárpótlási kérelmét a Hivatal elbírálta, s részére 11000 Ft névértékű kárpótlási jegy kiadásáról rendelkezett. A panaszos részére kézbesített helyt adó határozattal az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal (OKKH) által rendszeresített "Tájékoztató" egy eredeti példányát is megküldték. A határozat 1997. szeptember 8-án fellebbezés híján jogerőssé vált. Panaszos 1994. március 10-én kelt, apja 50 kh. földjét érintő tájékoztatást kérő levele azonban sajnos megválaszolatlan maradt. Az elkövetett mulasztás orvoslása érdekében a KKI a konkrét intézkedéseket megtette, s ennek eredményéről a 311507/K. hivatkozási számú és 2000 februárjában kelt levelében a megkeresett szervek válaszának csatolásával panaszost tájékoztatta.

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

A vizsgálat megállapította, hogy a tényállásban már említett kérelmet a Hivatal határozatával elbírálta, s panaszos kérelmének helyt adó határozatában 1,01 aranykorona értékű erdő, továbbá 8,45 aranykorona értékű egyéb művelési ágú termőföld - 1.247 Ft megváltási ár ellenében való - elvétele miatt 11.000 Ft névértékű kárpótlási jegyben fizetendő kárpótlást állapított meg panaszosnak, az általa csatolt bizonyítékok alapján, illetve hogy e kárpótlást megállapító határozat a hatályos jogszabályok rendelkezéseinek megfelel, alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem vet fel. 

A kézbesített határozatot tartalmazó borítékban egyidejűleg került elhelyezésre az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal "Tájékoztató" címet viselő kiadványa, mely a "Külföldön élő kárpótoltakra vonatkozó külön szabályok" címmel megjelölt fejezetében egyebek mellett arról is tájékoztatta panaszost, hogy "Az állandóan külföldön élő kárpótlásra jogosultak kárpótlási jegyeiket: magyarországi tartózkodásuk során személyesen, vagy meghatalmazottjuk útján vehetik át." A vizsgálat megjegyzi, hogy a kárpótlási jegye átvételekor panaszosnak a hivatkozott tájékoztatóban foglaltak szerint kell eljárni.

Panaszos már hivatkozott kárpótlási kérelméhez csatolt tájékoztatást kérő levelével kapcsolatban a vizsgálat hivatkozik arra, hogy az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 2. §-ának (6) bekezdése szerint "Az ügyfelet az államigazgatási eljárásban megilleti a nyilatkozattétel és a jogorvoslat joga, köteles viszont legjobb tudomása szerint, jóhiszeműen közreműködni. Mindezek érdekében az eljáró szerv az ügyfelet jogairól és kötelességeiről tájékoztatja." A vizsgálat megállapította, hogy a Hivatal e tájékoztatási kötelezettségét elmulasztotta, s panaszos beadványát (tájékoztatást kérő levelét) az arra illetékes és hatáskörrel rendelkező szervhez sem tette át (Áe. 7. § (1) bek.) ügyintézés céljából. E mulasztásával a Hivatal megsértette a jogbiztonság alkotmányos elvét. 

A vizsgálat megállapította azt is, hogy a KKI,  a jogelődje által elkövetett mulasztás orvoslása érdekében széles körű kutatást végzett arra nézve, hogy panaszos által megjelölt apai vagyonnak van-e további kárpótlásra lehetőséget adó része. Az e célból megkeresett Körjegyzőség, Termelőszövetkezet, Körzeti Földhivatal, Megyei Levéltár által adott válaszokból az derül ki, hogy nem rendelkeznek olyan adatokkal, amelyek bizonyítékul szolgálhatnának arra, hogy panaszos édesapja egykori birtokának lenne olyan része, mely panaszos további kárpótlásának alapjául szolgálhatna. 

Az országgyűlési biztos által végzett vizsgálat lezárását megelőzően a KKI - jogelődjének mulasztása miatt panaszostól elnézést kért -, majd a válasz nélkül hagyott levélben foglaltak megválaszolása céljából mindazokat a szerveket válaszadásra kérte fel, akik feltehetően tudomással bírhatnak az apai birtok sorsáról, s ennek eredményéről a panaszost is tájékoztatta, ezáltal az előidézett visszásságot megszüntette. Mivel hogy a KKI - jogelődje által előidézett visszásságot - a vizsgálat lezárását megelőzően saját hatáskörében megszüntette, ezért az ügyben ajánlást nem teszek.

Jelentésem egy példányának megküldésével Panaszost, valamint a Központi Kárrendezési Iroda főigazgatóját is tájékoztattam. 

Budapest, 2000. február 23.

Gönczöl Katalin