OBH 4976/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Nagy Réka

Vizsgálat megindulása

Panaszos azért fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, mert sérelmesnek találta, hogy Kecskemét Megyei Jogú Város Önkormányzata Közgyűlése 1999. január 1-i hatállyal az időskorúak járadékának folyósítását megszüntette, mert a panaszos valamint férje együttes jövedelme meghaladta a létminimumot.
Az Alkotmányban biztosított szociális biztonsághoz fűződő jog ( Alk. 70/E § ) sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.

Megállapított tényállás

Panaszos 1998. április 1-én időskorúak járadéka iránt kérelmet nyújtott be Kecskemét Megyei Jogú Város Önkormányzatához.
Panaszos 1998-ban 5.500 Ft házastársi pótlék jövedelemmel rendelkezett, ezen kívül férje nyugdíjként 27.065 Ft-ot kapott havonta.
1998. április 29-én 184/1998. sz határozatában a Közgyűlés Szociális Bizottsága 5460 Ft időskorúak járadékát állapított meg a panaszos részére.  Az 5460 Ft valamint az 5500 Ft. házastársi pótlék együttesen 10960 Ft volt, mely megegyezett az 1998. évre megállapított öregségi nyugdíj minimum 80%-ával.
1999. február 23-án Kecskemét Megyei Jogú Város Önkormányzata Közgyűlésének Szociális Bizottsága az időskorúak járadékának a panaszos részére történő folyósítását megszüntette.  A Bizottság a döntését a következőkkel indokolta: " Nevezett 6200 Ft házastársi pótlékban, férje 32182 Ft nyugdíjban részesül.
Családjában az egy főre jutó havi jövedelem 19191 Ft.
A módosított 1993. évi III. tv. 32/B § (1) bekezdés b) pontja értelmében időskorúak járadékában részesíthető az a személy  - az egyéb feltételek fennállása esetén -, akinek saját és vele együtt lakó házastársa jövedelme alapján számított egy főre jutó havi jövedelme nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-át, mely jelenleg 12.280 Ft"
Panaszos 1999. március 17-én fellebbezést nyújtott be a Közgyűléshez.   A közgyűlés 1999. május 5-én a fellebbezést elutasította, szintén arra hivatkozva, hogy a panaszos esetében nem álltak fenn a folyósítás törvényi feltételei.

Alkalmazott jogszabályok

A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX.tv.

70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. tv.

32/B. § (1) Az időskorúak járadéka a megélhetést biztosító jövedelemmel nem rendelkező időskorú személyek részére nyújtott támogatás. A települési önkormányzat időskorúak járadékában részesíti azt a 62. életévét, illetőleg a reá irányadó nyugdíjkorhatárt betöltött személyt, akinek
a) havi jövedelme, valamint
b) saját és vele együtt lakó házastársa, élettársa jövedelme alapján számított egy főre jutó havi jövedelme
nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-át, egyedülálló esetén 95%-át.
 (3) Nem állapítható meg az időskorúak járadéka, illetve a folyósítást meg kell szüntetni, ha a személy
a) előzetes letartóztatásban van, elzárás, illetőleg szabadságvesztés büntetését tölti;
b) 3 hónapot meghaladó időtartamban külföldön tartózkodik.
32/C. § (1) Az időskorúak járadékának havi összege az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-a, egyedülálló esetén 95%-a. A jogosultnak folyósítható járadék havi összegének megállapítására a 36. § rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell.
(2) Az időskorúak járadékára való jogosultság feltételeit a települési önkormányzat kétévente legalább egyszer felülvizsgálja.
32/D. § A hajléktalan személy részére megállapított időskorúak járadékának folyósítására, elszámolására a 37. § (1)-(4) bekezdését értelemszerűen alkalmazni kell.
32/E. § A fővárosban - ha a fővárosi önkormányzat és a kerületi önkormányzat másként nem állapodik meg - a hajléktalanok számára nyújtott időskorúak járadékának megállapítása a fővárosi önkormányzat feladata.

Vizsgálat megállapításai

A vizsgálat annak megállapítását célozta, hogy okozott-e a szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos joggal összefüggő sérelmet az önkormányzat azzal, hogy az időskorúak járadékának folyósítását  a panaszos esetében megszüntette.

Az Alkotmánybíróság több határozatában is rámutatott arra, hogy az Alkotmány 70/E § (2) bekezdéséből az állam kötelezettségei tekintetében csak az következik, hogy az állam a polgárok megélhetéséhez szükséges ellátáshoz való jogának érvényesítése érdekében társadalombiztosítási és szociális intézményrendszert köteles létrehozni, fenntartani, működtetni.   Az Alkotmány azonban a rendszer működésére vonatkozó elveket és szabályokat nem határozza meg.  (26/1993. (IV.29.), 43/1995. (VI. 30.), 16/1998. ( V.8.) AB határozatok)  Az Alkotmánybíróság az Alkotmány 70/E paragrafusának értelmezése során rámutatott arra is, hogy a szociális biztonság nem jelent sem biztosított jövedelmet, sem pedig azt, hogy az állampolgárok egyszer elért életszínvonala a gazdasági viszonyok kedvezőtlen alakulása következtében ne csökkenhetne. ( 32/1991. (VI.6.), 772/B/1990. AB hat.)
A fent leírtakból megállapítható, hogy a szociális biztonsághoz való jog azon alkotmányos jogok közé tartozik, melyek nem teremtenek alanyi jogosultságot az ellátásra, csupán az államot terheli egy minimális ellátási szint kiépítésnek a kötelezettsége.
A panaszos által megjelölt esetben - az 1998. áprilisában benyújtott kérelemre - az önkormányzat úgy nyújtotta az időskorúak járadékát, hogy arra a szociális tv. rendelkezései szerint a panaszos nem volt jogodult. A tv szerint idős személy akkor jogosult az ellátásra, ha saját és házastársa figyelembevételével számított egy főre jutó jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-át.  A  panaszos esetében már 1998-ban sem voltak meg a folyósítás törvényi feltételei, ugyanis  panaszos és férje jövedelme összesen 34.100 Ft volt, melynek az egy főre jutó része 17.050 Ft.  Az 1998. évre megállapított öregségi nyugdíj minimum 80%-a pedig 10960 Ft. volt.  Ebből megállapítható, hogy panaszosnak az 1993. évi III. tv rendelkezései szerint időskorúak járadékát nem lehetett volna megállapítani.
1999. február 23-án a felülvizsgálat során - mely az 1993. évi III.tv. rendelkezései szerint az önkormányzat joga és kötelessége - a Szociális Bizottság észlelve azt, hogy a panaszos a járadékra nem jogosult, a járadék folyósítását megszüntette.  A panaszos azért nem volt jogosult a járadékra, mert panaszos és férje együttes jövedelme az 1999. évben 38.382 Ft. melyből az egy főre jutó jövedelem 19.191 Ft. - az 1999. évre megállapított öregségi nyugdíj minimum 80%-a pedig 12.280 Ft volt - így meghaladta a szociális tv-ben előírt jövedelem határt.
A határozat a jogtalanul felvett járadék visszafizetésre a panaszost nem kötelezte, hanem a jövőre nézve a folyósítást megszüntette.
Az országgyűlési biztosokhoz olyan sérelem miatt lehet fordulni, amely alkotmányos jogokkal függ össze.
Alkotmányos jognak tekintendők az Alkotmányban felsorolt jogosultságok, azoknak az Alkotmánybíróság, illetve az országgyűlési biztosok által kifejtett részjogosítványai, valamint törvényekben és alacsonyabb szintű jogszabályokban biztosított jogosultságok.
A vizsgálat során, megállapítottam, hogy alkotmányos joggal összefüggő sérelmet nem okozott az önkormányzat azáltal, hogy a panaszosnak a törvényi feltételek fennálltának hiányában nem járó időskorúak járadékának folyósítását megszüntette, mert a panaszos által megjelölt sérelem valamint a szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos joggal összefüggő sérelem között nincs összefüggés.
Ezért a beadványt alkotmányos joggal összefüggő sérelem hiánya miatt elutasítom.

Budapest, 2000. április 11.

Gönczöl Katalin