OBH 4867/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Pásztor Imre

	Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében rögzített jogállamiság, jogbiztonságból fakadó tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben nem okoz alkotmányos visszásságot, ha az eljáró hatóság a kérelem teljesítését a fórvényi rendelkezések helyes értelmezésével elutasítja.
	Panaszos azt sérelmezte, hogy a fegyveres szervek érintett hivatásos állományú tagjai számára biztosított 1,2-szeres szorzót - kérelme ellenére - a szolgálati helye nem hajlandó visszamenőlegesen, a törvény hatályba lépése előtt időszakra megállapítani. Ez ügyben az Igazságagyi Minisztériumhoz is fordult, ahonnan ugyancsak elutasító tájékoztatást kapott.
	A rendelkezésre bocsátott anyagokból megállapítható, hogy a panaszos 1988. február 1-jétől a Békés Megyei Büntetés-végrehajtási Intézetben teljesített szolgálatot 1991. június 30-ig, mely idő alatt közvetlenül az elítéltekkel foglalkozott. Megítélése szerint őt erre az időtartamra is megilleti a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Hszt.) 329. § (1) bekezdés c.  pontjában biztosított kedvezmény. E szerint ugyanis a szolgálati idő számítása szempontjából az abban eltöltött időt 1,2-szeresen kell számítani a büntetés-végrehajtási szervezeteknél a fogvatartottakkal közvetlenül folyamatosan foglalkozók esetében.
Ez irányú megkeresését a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnokság Személyügyi és Szociális Önálló Osztály az 5-5/32/1999. sz. levelében azzal utasította el, hogy a kedvezményes szorzó alkalmazását a Hszt. a hatálybalépését követően rendelte el, annak visszamenőleges figyelembe vételére nincs törvényi felhatalmazás.
Az Igazságagyi Minisztérium Büntetés-végrehajtási Felügyeleti Főosztálya a 70.677/1999. IM. sz. tájékoztatójában a büntetés-végrehajtási munkáltató törvényi értelmezését és az annak megfelelő elutasító döntését helyben hagyta. Indokolásában külön kitért arra is, hogy a Hszt. végrehajtására kiadott 140/1996. (VIII. 31.) Kormányrendelet a különösen veszélyes beosztások meghatározásával és az azokhoz rendszeresített szorzók megállapításával foglalkozik, nem pedig felhatalmazás nélküli időbeli hatályról tartalmaz rendelkezést.
	Mivel a Hszt. hatálya kiterjed a Honvédelmi minisztérium és a Belügyminisztérium hivatásos állományú tagjaira is, megkerestem a két minisztert a kérdéssel kapcsolatban. Mindketten azonos állásponton voltak abban a vonatkozásban, hogy a törvény nem adott felhatalmazást a minisztereknek, ezért a tárgyban kiadott 140/1996. (VIII. 31.) Korm. rendelet az irányadó. A Belügyminisztérium ezért az egészségre kockázatos területen végzett tevékenységet vette alapul, amikor az 1,2-es szorzót kizárólag az állami és az önkormányzati tűzoltóság fokozottan veszélyes tevékenységet ellátó állományába tartozóknál alkalmazzák. A Honvédelmi Minisztérium pedig a csapatkiképzést folytató szervezetekre vonatkoztatja az 1,2-es szorzót.
Ami pedig a visszaható hatályt illeti, a két miniszter azonosan értelmezi azt az igazságügyminiszter álláspontjával.
Mindezek alapján az állapítható meg, hogy a panaszolt szervek megalapozottan, a törvény helyes értelmezésével utasították el a panaszos kérelmét.
	A Hszt. 326. § (1) bekezdése ugyan az ott felsorolt esetekre vonatkozóan valóban elrendeli a szolgálati viszonyban eltöltött idő visszamenőleges beszámítását, nem rendelkezik azonban a kedvezményes feltételekkel beszámítható szolgálati időről. Ezt nem is tehette meg, mivel a szolgálati idő kedvezményes számítását a törvény csak a hatálybalépését követően (1996. november 1.) tette lehetővé.
	A Hszt. 329. § (1) bekezdésében biztosított kedvezményes szorzók figyelembe vételével történő szolgálati idő megállapítására tehát - értelemszerűen - csak a hatálybalépés után nyílik lehetőség.
	A Hszt. a 342. § (1) bekezdés d. pontjában, a Kormánynak a fokozottan veszélyes beosztások meghatározására adott felhatalmazást. A Kormányrendelet mellékletében csak ennek tesz eleget, időbeli hatályról nem rendelkezik, hiszen a Hszt. azt a 332. § (1) bekezdésében már megtette azzal, hogy rendelkezéseit 1996. szeptember 1-jétől kell alkalmazni. A Hszt. és a Kormányrendelet között tehát nincs ellentmondás, mert a rendelet 25. § (4) bekezdése azt mondja ki, hogy a Hszt. 329. § (1) bekezdésében biztosított szorzókat csak a törvény hatályba lépését követően lehet figyelembe venni.
	A kifejtettek alapján tehát azt állapítom meg, hogy a panaszolt hatóságok a kérelem elutasításával a bevezetőben írt alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot nem okoztak.

Budapest, 2000. december 19.

Gönczöl Katalin