OBH 4781/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Garamvári Miklós

A Somogyi Hírlap 1999. október 9-i lapszámában megjelent " Megalázott elsősök" című írásból értesültem a siófoki középiskolai kollégiumban (Siófok, Beszédes sétány) elhelyezett első éves tanulók megalázó "beavatási szertartásáról". Az újságcikk szerint  a tanulóknak egy hónapon keresztül szarvakkal és farokkal kellett az épületben közlekedni, csak így járhattak az étkezésekre és csak így nézhették a televíziót. A cikk kitért arra is, hogy a szertartás szenvedő alanyainak az egyik hajnalon, négykézláb kellett körbejárniuk a kollégium kavicsos udvarán, és ugyancsak négykézláb kellett bejárniuk a kollégium egész épületét. A cikk állítása szerint az intézmény ügyeletese és vezetője egyaránt tudott az "elsősavatásról".

Az ügyben a vizsgálatot 1999. október 20-án megindítottam.

A vizsgálat megindításával egyidejűleg, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. § (3) bekezdésére hivatkozva, megkerestem az intézményt fenntartó Somogy Megyei Önkormányzat Közgyűlésének elnökét és mint fenntartót felkértem az ügy valamennyi vonatkozását érintő tényfeltáró vizsgálat lefolytatására.

Az érintett alkotmányos jogok

Eljárásom során a következő alkotmányos jogok érvényesülését vizsgáltam az üggyel kapcsolatban:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmányának (a továbbiakban: Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

2. Az Alkotmány 54. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

Az ügy jogszabályi háttere

A Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény - amelyet az 1991. évi LXIV. törvény hirdetett ki -  29. cikkének első pontja  elvi éllel szögezi le: " Az Egyezményben részes államok megegyeznek abban, hogy a gyermek oktatásának a következő célokra kell irányulnia: 

a.)  elő kell segíteni a gyermek személyiségének kibontakozását, valamint szellemi és fizikai tehetségének és képességeinek a lehetőségek legtágabb határig való kifejlesztését
b.)   a gyermek tudatába kell vésni az alapvető emberi jogok és az alapvető szabadságok, valamint az Egyesült Nemzetek Alapokmányában elfogadott elvek tiszteletben tartását."

Az elvek gyakorlati érvényesítése során fontos feladat hárul az oktatási intézményekre, azok vezetőire és a pedagógusokra egyaránt.

A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (a továbbiakban: Kot.) 10. § (2) szerint a gyermek, illetve a tanuló személyiségét, emberi méltóságát és jogait tiszteletben kell tartani, és védelmet kell számára biztosítani fizikai és lelki erőszakkal szemben. A gyermek és a tanuló nem vethető alá testi fenyítésnek, kínzásnak, kegyetlen, embertelen megalázó büntetésnek vagy bánásmódnak.

Fentiekkel összefüggésben, a Kot. 19. § (1) bekezdésének e.) pontja alapján, a pedagógus alapvető feladata a rábízott gyermekek, tanulók nevelése, tanítása.  Kötelessége különösen, hogy a gyermekek, tanulók, emberi méltóságát és jogait tiszteletben tartsa. 

A Kot. 1. §-a szerint a törvény szabályozása kiterjed az óvodai nevelésre, az iskolai nevelésre-oktatásra, a kollégiumi nevelésre-oktatásra, továbbá az ezekkel összefüggő szolgáltató és igazgatási tevékenységre, függetlenül attól, hogy azt milyen intézményben, szervezetben látják el, illetve ki az intézmény fenntartója. Részletesen határozza meg a Kot. a közoktatási intézményt fenntartó önkormányzatok fenntartói irányítási feladatait is.

A Kot. 102. § (2) bekezdésének c) pontja szerint a fenntartó ellenőrzi a közoktatási intézmény gazdálkodását és működésének törvényességét, a szakmai munka eredményességét, nevelési-oktatási intézményben továbbá a gyermek- és ifjúságvédelmi tevékenységet (...). A törvényesség biztosítása keretében kell ellenőrizni a működés és döntéshozatal jogszerűségét, így különösen (...) a gyermek- és ifjúságvédelmi feladatok ellátásával, a nevelő- és oktató munka egészséges és biztonságos feltételeinek megteremtésével összefüggő tevékenységet.

A  vizsgálat megállapításai 

Felkérésemre a Somogy Megyei Önkormányzati Hivatal Humán Szolgáltatási Főosztálya helyszíni vizsgálatot tartott a kollégiumban. A vizsgálóbizottság tájékoztatást kért az intézmény vezetőjétől az elsőévesek fogadásával és beilleszkedésük elősegítésével kapcsolatos szokásokról. Meghallgatták a rendezvényekért felelős nevelőtanárt az elsőéves és a végzős tanulók véletlenszerűn kiválasztott 5 fős csoportját, továbbá valamennyi tanuló számára biztosították a meghallgatás lehetőségét. A vizsgálat megállapította, hogy a kollégiumnak az elsőéves tanulók beilleszkedésének megkönnyítését szolgáló hosszú évek óta működő, kialakult hagyományrendszere van. A tanulók fogadására és felkészítésére elsős tábort, továbbá nyilvános, tervezett és felügyelt "befogadási ceremóniát" szerveznek. Az avatást a végzős diákok - az általuk felkért tanár közreműködésével - maguk szervezik, a szülők az iskolai szokásokról az év eleji első szülői értekezleten tájékoztatást kapnak. A vizsgálat időpontjáig az kollégium nevelőtestületéhez, a kollégiumi diák-önkormányzathoz a "befogadási szertartással" összefüggésben sem diák, sem szülő nem fordult panasszal.

A vizsgálatot végző munkacsoport által meghallgatott tanulók a jelmezes megkülönböztetést egyértelműen jó mókának tartották, annak ellenére, hogy a titokzatos készülődés és a különböző helyekről származó információk alapján voltak félelmeik az avatási feladatokat illetően. A beavatást a csoportos versenyzés és feladat-végrehajtás miatt játéknak tekintették, sem megszégyenítőnek, sem megalázónak nem tartották a feladatokat.

Az újságcikk állításait valamennyi megkérdezett - pedagógus és diák egyaránt - megalapozatlannak tartotta (ténybeli tévedésnek minősítették egyebek mellett, hogy sós vizet itattak velük, hogy az elsőévesek ruházata tönkrement a feladatok végrehajtása során, hogy sérüléseket szereztek volna). Ennél is jobban sérelmezték azonban a megtörtént dolgok hamis színben feltüntetését, a játékos hangulat megalázó, megszégyenítő helyzetté alakítását. A pedagógusok - egyetértve a durvaságok elleni fellépés szükségességével -  sérelmezték, hogy a cikk a kollégiumot hamis színben tüntette fel, és rontotta az intézmény jóhírnevét.  

Tekintettel arra, hogy az országgyűlési biztosnak nincs módja és lehetősége további bizonyítási eszközöket beszerezni tartalmilag azokra a bizonyítékokra kellett hagyatkoznom, amely az ügyben eredetileg rendelkezésemre állt, továbbá amelyet a fenntartó a vizsgálati dokumentáció egyidejű megküldésével rendelkezésemre bocsátott. Ezek egyidejű és körültekintő értékelése alapján alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság megállapítása nem lehetséges.

Mindezekre figyelemmel a konkrét ügyben ajánlással nem kívánok élni és a Hivatalomnál folyó eljárást megszüntetetem. 

Budapest, 1999. december 3.

Gönczöl Katalin