OBH 4692/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos - arra hivatkozva, hogy nem követett el szabálysértést - sérelmezte a Központi Közúti Közlekedési Szabálysértési Osztály által tárgyalás tartása nélkül kiszabott szabálysértési bírságot. A panasz alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el.

Érintett alkotmányos jog: 
Jogállamiság, jogbiztonság (Alk. 2. § (1) bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
1968. évi I. törvény a szabálysértésekről
43. § (1) Ha a feljelentés hiányos, a szabálysértési hatóság a kiegészítése iránt intézkedik, és beszerzi az egyéb szükséges adatokat.
(2) A szabálysértési hatóság - a tényállás tisztázása érdekében - az elkövetőt meghallgathatja, iratokat szerezhet be, illetőleg más szerveket adatok közlésére hívhat fel. Az elkövető személyes meghallgatása során - ha ez indokolt - nyomban áttérhet az ügy tárgyalására.
(3) Az ismeretlen helyen tartózkodó elkövető tartózkodási helyének megállapítása céljából a lakcímhivatalt vagy az elkövető utolsó lakóhelye szerint illetékes rendőri szervet kell megkeresni. Ez a szükséges tájékoztatást köteles haladéktalanul megadni.
44. § (2) Az (1) bekezdésben említett, valamint a rendőrségi hatáskörbe tartozó szabálysértések felderítése során a rendőrség gondoskodik az elkövető kilétének megállapításáról, az elkövető és a tanúk kikérdezéséről, a tárgyi bizonyítékok megszerzéséről és az eljárás eredményességét szolgáló körülmények feltárásáról. A rendőrség a helyszínt megszemlélheti, helyiségellenőrzést és személymotozást végezhet, szakértő közreműködését veheti igénybe, a szabálysértés gyanúja esetén pedig az elkövetőt - személyazonosságának megállapítása és a bizonyítékok megszerzése céljából, továbbá ha a szabálysértést felszólítás ellenére nem hagyja abba - feltartóztathatja, előállíthatja.
49. § (1) A szabálysértési hatóság az eljárást felfüggeszti, ha
a) az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben a döntés más szerv hatáskörébe tartozik,
b) az ismert elkövető távolléte az eljárás folytatását akadályozza.
(2) Az eljárás felfüggesztése az elévülést félbeszakítja. A cselekmény elkövetésétől számított két éven belül azonban az eljárást a rendelkezésre álló adatok alapján be kell fejezni.
71. § (1) Az ügyész felügyel a szabálysértési ügyekben eljáró szervek határozatainak és intézkedéseinek törvényességére. Ennek során az ügyészt az általános törvényességi felügyelet alapján gyakorolt jogok illetik meg, ezenfelül tárgyalási joggal részt vehet az ügyben tartott tárgyaláson.
(2) Az ügyész a törvénysértő határozat vagy intézkedés miatt a szabálysértési hatóságnál óvást nyújt be. A törvénysértő gyakorlat vagy a mulasztásban megnyilvánuló törvénysértés megszüntetése érdekében felszólalással, a jövőben bekövetkező törvénysértés veszélye esetén pedig figyelmeztetéssel él.
(3) Az óvásnak a kifogásolt határozat (intézkedés) végrehajtására halasztó hatálya van. Az elkövető terhére óvásnak csak a határozat jogerőre emelkedésétől, illetőleg az intézkedés megtételétől számított hat hónapon belül van helye.
(4) Az óvásra, a felszólalásra és a figyelmeztetésre egyébként az ügyészségről szóló jogszabályok irányadók.

1972. évi V. törvény a Magyar Köztársaság ügyészségéről
14. § (1) Ha az ügyész a szervek jogerős, illetőleg végrehajtható rendelkezéseiben törvénysértést állapít meg, annak kiküszöbölése végett a törvénysértést elkövető szervhez vagy annak felettes (felügyeleti, állami törvényességi felügyeletét ellátó, a továbbiakban: felettes) szervéhez óvást nyújthat be. Az óvásban a megtámadott rendelkezés végrehajtásának felfüggesztését is indítványozhatja.
(2)
(3) Ha az ügyész az óvást egyedi ügyben hozott jogerős rendelkezés ellen annak közlését követő egy éven túl nyújtja be - amennyiben törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik - az óvás folytán tett intézkedés jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogokat nem sérthet.

Megállapított tényállás:
	A panaszos - P. Györgyné - gépkocsijával a Budapest, XI. ker. Bertalan L. utcában, a lakása előtt parkolt. A panaszossal egy házban lakó dr. H. László sértett 1998. november 8-án 18.00 óra körül parkolt le, ugyancsak a házuk előtt. A sértett másnap 09.30 órakor azt tapasztalta, hogy a gépkocsija hátsó lökhárítója megsérült. November 11-én értesítette a rendőrséget és előadta, hogy az ő gépkocsija mellett parkolt P. Györgyné gépkocsija, aminek a jobb oldalán sérülést látott, de az időközben elment a helyszínről. Véleménye szerint a kocsi sérülését P. Györgyné okozta.
	A feljelentés alapján a helyszínre küldött rendőrjárőr csak dr. H. László autóját tudta megtekinteni. A rendőr a panaszossal csak a kaputelefonon tudott beszélni, mert a panaszos nem engedte be őt a lakásába. P. Györgyné elismerte, hogy az autója valóban a sértett által mondott helyen állt, de a sérülés okozását tagadta és azt mondta, hogy a járművén sincs sérülés. Azt állította, hogy az autóval nem ő állt ki a parkolóból, hanem egy járókelőt kért meg erre.
	A feljelentés alapján a Központi Közúti Közlekedési Szabálysértési Osztály 1998. december 7-én tárgyalás tartása nélkül hozott 12453/98. számú határozatával 9000 forint pénzbírsággal sújtotta a panaszost a közúti közlekedési szabályok kisebb fokú megsértése miatt. A panaszos 1998. december 22-én fellebbezett a határozat ellen.
	A szabálysértési hatóság a kifogás alapján 1999. március 1-ére tárgyalást tűzött ki, amelyen azonban a szabályszerű idézés ellenére a felek nem jelentek meg. Dr. H. László 1999. március 20-án igazolást nyújtott be. Az 1999. április 6-ára kitűzött újabb tárgyalásra a panaszost ismételten idézték, de a kézbesítés nem járt eredménnyel.
	A szabálysértési hatóság a panaszos távollétében tartott tárgyaláson, dr. H. László nyilatkozata alapján határozatot hozott, amelyben korábbi - tárgyalás tartása nélkül hozott - határozatát fenntartotta.
	A panaszos a határozat ellen - figyelemfelhívás ellenére - nem élt fellebbezéssel. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványa szerint az első határozat kézhezvételét követően több esetben kórházban volt, majd hónapokig vidéki rokonainál lakott, így az ügyében tett intézkedésekről nem értesült.

A vizsgálat megállapításai:
	A Budapesti VI-VII. kerületi Rendőrkapitányságtól beszerzett iratok alapján a következőket állapítottam meg:
	A rendőrjárőr a helyszínen tanút nem tudott felkutatni. A helyszínről méretezés nélkül vázlatot készített, amelyről jelölések hiányában semmi nem állapítható meg. A tényállásban azt írta, hogy "csak azt tudtam megállapítani, hogy mindkét járművön van sérülés, de, hogy azok miként keletkeztek, nem volt módomban megállapítani, mivel a sértett eleve későn jelentette az esetet, valamint a helyszínt megváltoztatta." A jelentésben P. Györgyné gépkocsijának sérülése dr. H. László nyilatkozata alapján került leírásra. Valójában a rendőr nem látta a panaszos autóját, mert az nem volt a helyszínen, a jelentés szerint annak rendszámát is a sértettől tudta meg. 
	A sértett a tárgyaláson fényképfelvételeket mutatott be, de jegyzőkönyvi nyilatkozata szerint ezeken H. Györgyné autója nem volt látható. A vizsgálathoz beszerzett iratmásolatok között a fényképek nem szerepeltek.
	A szabálysértési törvény idézett rendelkezéseiből megállapítható, hogy a szabálysértési hatóságot - amennyiben a feljelentésből hiányoznak a felelősség megállapításához szükséges adatok - adatkiegészítési és bizonyítási kötelezettség terheli. A feljelentett személy távolléte esetén az eljárást fel kell függeszteni. Amennyiben az elkövető személye, tartózkodási helye vagy az elkövetés ténye nem tisztázható és az eljárás folytatásától nem várható eredmény, az eljárást meg kell szüntetni. A marasztaló határozat meghozatalára nem elégséges indok az, hogy a feltételezett elkövető a tárgyaláson nem jelenik meg és a felelősség alól emiatt nem tudja tisztázni magát.
	A szabálysértési hatóság a kellően nem tisztázott körülmények alapján hozott határozatával sértette a szabálysértési eljárás rendelkezéseit, ezáltal az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállamiságot és annak nélkülözhetetlen elemét képező jogbiztonság követelményével összefüggésben a tisztességes eljárás elvét.
	Ajánlás:
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 23. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem, hogy a fővárosi főügyész az 1968. évi I. tv. 71. § (2) bekezdésére tekintettel nyújtson be óvást a szabálysértési hatóságnál. Ajánlásommal kapcsolatos állásfoglalásáról, esetleges intézkedéséről az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 23. § (2) bekezdése alapján adjon tájékoztatást.

Budapest, 2000. május 8.

Dr. Polt Péter