OBH 4654/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert közlekedési balesete ügyében az intézkedő rendőr által végzett helyszínelés adataira tekintettel, közlekedési szabálysértés miatt - véleménye szerint alaptalanul - elmarasztalták. A bejelentés alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
•	Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )
•	Jogorvoslathoz való jog (Alk. 57. § (5) bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
•	1/1975. (II. 5.) KPM-BM együttes rendelet
a közúti közlekedés szabályairól
24. § (1) Az úttest széléről elinduló, a várakozó helyről az úttestre ráhajtó, az út más részéről vagy útnak nem minősülő területről az úttestre ráhajtó jármű vezetőjének, az úttesten haladó járművek és gyalogosok részére elsőbbséget kell adni. A zárt pályáról az úttestre ráhajtó villamosnak az úttesten közlekedő járművekkel szemben - a villamossal azonos irányban vagy szemben haladó, irányt nem változtató járműveket ide nem értve - elsőbbsége van.
(2) Az elindulást, illetőleg az úttestre való ráhajtást irányjelzéssel [29. § (2) bekezdés] jelezni kell.
•	1968. évi I. törvény a szabálysértésekről
69. § (3) A másodfokú szabálysértési hatóság az első fokú határozatot
a) helybenhagyja;
b) megváltoztatja;
c) hatályon kívül helyezi és az eljárást megszünteti, vagy új eljárást rendel el, illetőleg más megfelelő intézkedést tesz.
A közúti közlekedés rendjének megzavarása
116/B. § (1) Aki a közúti közlekedés szabályait megszegi és ezzel másnak vagy másoknak életét, testi épségét vagy egészségét gondatlanságból közvetlen veszélynek teszi ki vagy könnyű testi sértést okoz,
harmincezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
•	6/1998. Büntető jogegységi határozat a közúti közlekedés szabályai szerint elsőbbségadásra kötelezett felelősségéről
1. A közúti közlekedés szabályai szerint elsőbbségadásra kötelezett általában akkor is felelősséggel tartozik az elsőbbségadási szabályok megszegéséért, ha az elsőbbségre jogosult a megengedett sebességet túllépte. Kizárhatja a felelősségét, ha az elsőbbségadási kötelezettsége szempontjából jelentős körülményeket az elsőbbségre jogosult szabályszegése következtében nem észlelhette, vagy ha e körülményekre nézve az elsőbbségre jogosult megtévesztette.
2. Az elsőbbségre jogosult, aki a megengedett sebességet túllépte, az elsőbbségadási kötelezettség megszegésével összefüggő közúti balesetért ugyancsak felelősséggel tartozhat, kivéve, ha a baleset a jármű megengedett sebessége mellett is bekövetkezett volna.

Megállapított tényállás:
	H.T. panaszos 1999. január 14-én 19 óra 50 perckor Gyál községben, a Kőrösi út és az Ady E. út kereszteződésénél, egy élelmiszerüzlet előtti parkolóból gépkocsijával kitolatott az úttestre. Tolatás közben a gépkocsi motorja leállt. Mielőtt a járművet újra indíthatta és a manővert befejezhette volna, gépkocsijába beleütközött egy másik gépkocsi, amelyet a rendőrök által aznapi dátummal készített feljelentés szerint Sz.S. vezetett. A panaszos szerint a gépkocsiban több utas volt. Az ütközés következtében a panaszos autója megpördült és nekivágódott egy harmadik - a parkolóban álló - gépkocsinak, amelyik az üzletben dolgozó K.J. tulajdonában volt. A baleset következtében mindhárom autóban anyagi kár keletkezett, személyi sérülés nem történt. A gépkocsivezetők a felelősség kérdésében nem tudtak megegyezni, ezért rendőrt hívtak a helyszínre. A Dabasi Rendőrkapitányság járőre 20 óra 05 perckor érkezett meg. 
	A panaszos szerint a rendőrök nem a gépkocsit vezető személyt szondáztatták meg, annak ellenére, hogy a tévedésre felhívta a figyelmüket. Azt is kérte, hogy mérjék le az úttesten látható féknyomokat, de arra hivatkoztak, hogy nincs náluk mérőszalag. A panaszos kérte, hogy ebben az esetben vegyenek fel jegyzőkönyvet, de ezt azzal utasították el, hogy "ebben a hidegben nem fognak írogatni". A panaszos forgalmi engedélyét a helyszínen elvették, mert a kötelező felelősségbiztosítás érvényességét nem tudta igazolni. A forgalmi engedélyt a következő héten visszakapta az intézkedő rendőrtől.
	 A feljelentésben a baleset helyeként a Kőrösi út és az Ady E. út kereszteződését tüntették fel, "alárendelt kereszteződés" kiegészítéssel. Ez nem felelt meg a későbbi helyszínvázlaton feltüntetett helyzetnek, amely szerint a baleset a kereszteződéstől kb. 50 m-re történt. A feljelentés elkövetőként H.T. és K.J. adatait tartalmazta, a panaszos autójába beleütköző Sz.S. adatai az iratban nem szerepeltek. A rendőrök az elkövetők által tett nyilatkozatokat első személyben fogalmazták a feljelentésbe, H.T. nyilatkozatát azzal zárva, hogy "A baleset bekövetkezéséért a felelősséget elismerem." A feljelentést csak az intézkedő rendőrök és parancsnokuk írták alá.
	A rendőrök a baleset helyszínéről és a járművek helyzetéről 1999. január 21-én készítettek helyszínvázlatot.  A helyszínvázlat szerint a féknyom hossza 42,8 m volt.
	A panaszos 1999. március 5-én a BRFK Panaszirodájához fordult, mert a Gyáli Rendőrörsön többszöri érdeklődése ellenére nem kapott tájékoztatást az ügy állásáról. A Panasziroda intézkedésére 1999. március 25-én a Dabasi Rendőrkapitányság levélben értesítette, hogy az ügyet illetékességből a BRFK Központi Közúti Közlekedési Szabálysértési Osztályára tették át.
	A Központi Közúti Közlekedési Szabálysértési Osztály, mint I. fokú szabálysértési hatóság, 1999. április 6-án hozott, 01977/99. sz. határozatában tárgyalás tartása nélkül hatezer forint pénzbírsággal sújtotta a panaszost, a közúti közlekedési szabályok kisebb fokú megsértése miatt. Megállapították, hogy a baleset bekövetkezéséért a panaszos a felelős, mert megsértette az elindulás szabályait. A főútvonalon haladó másik gépkocsi a fékezése ellenére nem tudott megállni a panaszosnak az úttestre tolató gépkocsija előtt. A hatályos közúti közlekedési jogszabályok és a súlyosabb következményekkel járó közlekedési balesetek megítéléséhez kiadott 6/1998. számú Büntető jogegységi határozat szerint mielőtt az elsőbbségadásra kötelezett ténylegesen megkezdi azt a műveletet, amellyel kapcsolatban elsőbbséget kell adnia (pl. elindulás, áthaladás, irányváltoztatás, bekanyarodás), meg kell győződnie ennek a műveletnek a veszélytelenségéről, és a megengedettnél nagyobb sebességgel közeledő elsőbbségre jogosult jármű részére is biztosítania kell az elsőbbséget.
	A határozat indoklásában - a feljelentés adataira tekintettel - tévesen az szerepelt, hogy a panaszos gépkocsijába ütköző másik autót K.J. vezette (aki a baleset időpontjában a boltban dolgozott). A panaszos a határozatról K.J.-től szerzett tudomást, mivel azt részére nem kézbesítették. A határozatot 1999. április 22-én kapta kézhez a rendőrségen, amikor személyesen érdeklődött utána. Az elmarasztaló határozat ellen kifogással élt, ezért a szabálysértési hatóság 1999. június 30-ára tárgyalást tűzött ki. A tárgyalásra K.J.-t, a parkolóban álló gépkocsi vétlen tulajdonosát idézték elkövetőként, aki az idézésnek eleget tett. A panaszos és két tanúként idézett személy nem jelent meg a tárgyaláson. 1999. augusztus 18-án az I. fokú szabálysértési hatóság határozatot hozott, amelyben az elírást kijavította.
	Az I. fokú szabálysértési hatóság 1999. október 6-án, majd 2000. január 10-én a felek távolmaradása miatt a tárgyalást elnapolta. Az idézések átvételéről tértivevények nincsenek az iratokban.

A vizsgálat megállapításai:
	A vizsgálat érdekében a Központi Közúti Közlekedési Szabálysértési Osztálytól beszereztem a szabálysértési iratokat és az üggyel kapcsolatban az országos rendőrfőkapitány állásfoglalását kértem. Az iratok és a kapott tájékoztatás alapján a következőket állapítottam meg:
	Az ügyben intézkedő rendőri szervek - a Gyáli Rendőrörs, illetve a Dabasi Rendőrkapitányság, valamint a Központi Közúti Közlekedési Szabálysértési Osztály - munkatársai felületesen és a hatályos utasításoktól eltérően jártak el. A helyszínen pontatlanul állapították meg a balesetben érintett járművek vezetőinek és utasainak adatait, a felelősségre vonatkozó helyszínen tett nyilatkozatokat az elhangzottaktól eltérően írták le, helyszínvázlatot csak egy héttel később készítettek, ennek következtében a szabálysértési feljelentés alkalmatlan volt a tényállás és a körülmények megállapítására. A helyszíni intézkedés során nem tartották be az országos rendőrfőkapitány 3/1998. sz. utasításával - a közlekedési balesetek és a közlekedés körében elkövetett bűncselekmények esetén követendő eljárásról - kiadott szabályzat előírásait. A panaszosnak az iratmásolatok kiadására vonatkozó kérését indokolatlanul elutasították. 
	Az ORFK vizsgálata megállapította, hogy a rendőrök szabálytalanul jártak el abban a tekintetben is, hogy a panaszostól elvett forgalmi engedélyt az intézkedő rendőr napokig magánál tartotta, ahelyett, hogy szolgálati előljárójának leadta volna. A hasonló esetek gyakorisága miatt az ORFK közbiztonsági főigazgatója 1999. augusztus 24-én kiadta az 51/1999. sz. intézkedését, amelyben rögzítette a követendő eljárást.
	A Központi Közúti Közlekedési Szabálysértési Osztályon nem tisztázták a szabálysértési feljelentés és a helyszínvázlat ellentmondásait, ami hozzájárult ahhoz, hogy a hozott határozat téves adatokat tartalmazott. A határozatot H.T.-nak nem kézbesítették. Amikor személyes érdeklődésére megkapta, nem tisztázták a kézbesítés elmaradásának okát. Az ORFK vizsgálata megállapította azt is, hogy az I. fokú szabálysértési hatóság az elkövetőnek szóló idézéseket téves címre postázta. A kitűzött tárgyalásokról kimentés nélkül távol maradt tanúk és az elkövető elővezetésére nem került sor, annak ellenére, hogy az 1968. évi I. tv. 55. § (2) bekezdése alapján erre az ismételt idézés sikertelensége miatt lehetőség lett volna. 
	Amint azt több ügyben már megállapítottam, az Alkotmánybíróság mindenkire kötelező értelmezése, illetve az országgyűlési biztosok töretlen gyakorlata szerint az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság nélkülözhetetlen elemeként értelmezett jogbiztonság megköveteli, hogy meglegyen a tényleges lehetőség arra, hogy a jogalanyok magatartásukat a jog előírásához tudják igazítani (25/1992. AB határozat, Beszámoló az állampolgári jogok országgyűlési biztosának és általános helyettesének tevékenységéről, Magyar Közlöny 1997. 61/II.). Az államhatalom jogállami működése megköveteli azt, hogy az állam nevében eljáró személyek, így az állampolgárok ügyeiben vagy velük szemben eljáró hatóságok a jogszabályi előírásokat maradéktalanul betartsák. 
	A rendelkezésre álló adatok alapján elvégzett vizsgálat során megállapítottam, hogy a Dabasi Rendőrkapitányságnak a közlekedési balesetben intézkedő rendőrei és a BFRFK Központi Közúti Közlekedési Szabálysértési Osztály eljáró előadója több olyan hibát és mulasztást követtek el, amelyek sértették a szabálysértési eljárásra vonatkozó jogszabályban vagy belső intézkedésben előírt rendelkezéseket, továbbá nem vagy csak késedelmesen tettek eleget értesítési kötelezettségüknek. Annak ellenére, hogy egyes hibákat az eljárás során kijavítottak, ezek halmozott előfordulása sérti a hatósággal ügyféli kapcsolatba kerülő állampolgároknak a jogállamisághoz és a jogbiztonsághoz fűződő alkotmányos jogait. A határozatok kézbesítésének elmulasztása sértette a panaszosnak a jogorvoslathoz való jogát.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a budapesti és a Pest megyei rendőrfőkapitányt, hogy tegyék meg a szükséges intézkedéseket a közlekedési balesetek ügyében folytatott eljárások jogszerűségének javítása érdekében. Intézkedéseikről az ajánlás kézhezvételétől számított harminc napon belül adjanak tájékoztatást.

Budapest, 2001. május 15.

Gönczöl Katalin