OBH 4653/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Kovács Zsolt

Az eljárás megindítása
	A panaszos, hét azonos helyzetben lévő szülővel közösen panasszal fordult a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosához. Sérelmezték, hogy gyermekeik részére a pontosabban meg nem jelölt beiskolázási támogatást a helyi képviselő-testület nem biztosította. 
	A képviselők döntésük indokaként arra hivatkoztak, hogy a nem támogatott iskolaköteles gyermekek nem a községi iskolában folytatják tanulmányaikat.
	Kisebbségi jogsértésre utaló körülmény hiánya miatt - hatásköre hiányának megállapításával - a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosa további intézkedésre nekem küldte meg a beadványt.
	Az Alkotmány 70/A. §-ban előírt hátrányos megkülönböztetés nélküli az emberi, illetve az állampolgári jogok sérelmének alapos gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.

A megállapított tényállás
	Az adott ügyben Perkupa-Szögliget-Varbóc körjegyzője tájékoztatott a képviselő-testület 70/1999. (08. 26.) számú döntéséről, melyben tankönyv-beszerzési támogatásban részesítette az iskolarendszerű oktatásban részt vevő, nappali tagozaton tanulókat. Támogatásban részesültek a határozat alapján a helyben biztosított általános iskolai 1-8. osztályos oktatás keretében résztvevő és egyben a községben állandó lakóhellyel is rendelkező tanulók. Nem részesültek támogatásban azok az általános iskolai tanulmányokat folytató gyerekek, akik nem Szögligeten jártak iskolába.
Beiskolázási támogatásról, illetve tankönyv-beszerzési támogatásról az önkormányzat helyi rendeletében nem rendelkezett, így - egyéb szabályozás híján - mérlegelési jogkörében az átmeneti segélyezésre vonatkozó eljárási szabályok alkalmazásával döntött a hivatalból megítélt támogatásról.
Ugyanezen a címen támogatásban részesítette még a középiskolásokat, főiskolásokat és az egyetemistákat. Az általános iskolások részére 6.000 Ft, a többiek részére 9.000 Ft támogatást állapított meg a testület.

Az ügy jogszabályi háttere
1949. évi  XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmány
1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról
1993. évi LXXIX. törvény a közoktatásról
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
44/A. § (1) A helyi képviselőtestület:
a)	önkormányzati ügyekben önállóan szabályoz és igazgat, döntése kizárólag törvényességi okból vizsgálható felül,
b)	gyakorolja az önkormányzati tulajdon tekintetében a tulajdonost megillető jogokat, az önkormányzat bevételeivel önállóan gazdálkodik, saját felelősségére vállalkozhat,
c)	az önkormányzat törvényben meghatározott feladatainak ellátásához megfelelő saját bevételre jogosult, továbbá e feladatokkal arányban álló állami támogatásban részesül.
70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
(2) Az embereknek az (1) bekezdés szerinti bármilyen hátrányos megkülönböztetését a törvény szigorúan bünteti.
70/F. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja az állampolgárok számára a művelődéshez való jogot.
(2) A Magyar Köztársaság ezt a jogot a közművelődés kiterjesztésével és általánossá tételével, az ingyenes és kötelező általános iskolával, képességei alapján mindenki számára hozzáférhető közép- és felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők anyagi támogatásával valósítja meg.

Az alkalmazott jogszabályok

1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról (a továbbiakban: Ötv.)
77. § (1) Az önkormányzat közszolgáltatásokat nyújt. Saját tulajdonnal rendelkezik és költségvetési bevételeivel, kiadásaival önállóan gazdálkodik.

1993. évi LXXIX. törvény a közoktatásról (a továbbiakban: Köotv.)
118. § (1) A közoktatás rendszerének működéséhez szükséges fedezetet az állami költségvetés és a fenntartó hozzájárulása biztosítja, melyet a tanuló által igénybe vett szolgáltatás díja és a közoktatási intézmény más saját bevétele egészíthet ki.
(3) A központi költségvetés az állami szervek és a helyi önkormányzatok, valamint a nem állami, nem helyi önkormányzati intézményfenntartók részére az általuk fenntartott nevelési-oktatási intézmények működéséhez - a gyermek-, tanulói létszámot, valamint az ellátott feladatokat figyelembe véve - normatív költségvetési hozzájárulást biztosít.

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (a továbbiakban: Obtv.)
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

A vizsgálat megállapításai
	A szögligeti önkormányzat tankönyv-beszerzési támogatásával kapcsolatos vizsgálat megindításakor figyelembe vettem, hogy a helyi önkormányzat a helyi közügyek intézésében nagyfokú önállósággal rendelkezik.
	A Köotv. 118. § (1) és (3) bekezdései előírják, hogy a közoktatási rendszer működéséhez szükséges fedezet kötelezően biztosított forrásai az állami költségvetésben meghatározott normatív állami hozzájárulás és a fenntartói támogatás. A normatív költségvetési hozzájárulást az önkormányzatok és más intézményfenntartók, az általuk fenntartott nevelési-oktatási intézmények tanulói létszáma és az ellátott feladat figyelembevételével határozza meg a költségvetés.
	A költségvetésből a települési önkormányzatok az általuk fenntartott iskolákban tanuló iskolás korú tanulók után 1999-ben évi 1831 Ft/fő egyéb beiskolázási, más néven tankönyvvásárlási támogatást kaptak, amit a költségvetési törvény a 2000/2001-es tanévre 2251 Ft/főre emelt. Ez az összeg címzett támogatás, de a felhasználás, illetve az elosztás módjáról az önkormányzat dönthet. 
	Az önkormányzatok egy része ezt az összeget saját forrásból kiegészíti, mint a konkrét esetben is, és határozatban dönt az elosztás módjáról. Azért nem rendeletben, mert a saját forrás megléte évről évre változhat, és nem is köteles azt a szülőknek adni. Dönthet úgy is, hogy a tankönyveket az iskola vásárolja meg, és azt a tanulók csak használatra kapják meg a könyvtártól.
	Az önkormányzat alapellátási kötelezettsége az általános iskolai fenntartásra terjed ki, amelyhez a címzett támogatást szintén az ott tanuló diákok számára tekintettel kapja meg közvetlenül az iskola. Ennek összege 2000/2001-es tanévre 104000 Ft/fő.
Tehát az önkormányzat abban érdekelt, hogy az iskola fenntartásához szükséges összeg minél nagyobb hányadát adja ki a normatív támogatás, és minél kevesebbet kelljen ahhoz az önkormányzatnak saját forrásból hozzátenni. Amennyiben egy iskola a fenntartás költségeit tekintve nem tesz megszorító intézkedéseket pl. pedagógus elbocsátás, taneszközök csökkentése, fogyó tanulói létszám esetén a költségvetési hozzájárulás és támogatás után fennmaradó különbözetet az önkormányzatnak kell megfizetnie. A gyakori iskola-összevonások és megszüntetések hátterében is ez a finanszírozási rendszer áll.
	A támogatás ilyen elosztása nem ellentétes sem a Köotv., sem a törvény felhatalmazása alapján kiadott, a tankönyvvé nyilvánítás, a tankönyvtámogatás, valamint az iskolai tankönyvellátás rendjéről szóló MKM rendelet előírásaival.
	A jogalkotók szándéka arra irányult, hogy a jövőben egyre kevesebben döntsenek úgy, hogy más településre viszik gyermekeiket, mert ezzel csökken az iskolára fordítható normatíva és az közvetve negatívan hat az oktatás minőségére. Ebből a szempontból az önkormányzat tankönyvvásárlási támogatás-kiegészítése a magasabb színvonalú oktatás elősegítésének eszköze. Ha az önkormányzat a támogatást nem szociális rászorultság alapján egyenként mérlegelve osztja el, akkor dönthet úgy, hogy a településen tanuló valamennyi diák, vagy a településen lakó valamennyi diák, illetve a településen lakó és tanuló diák között osztja szét a támogatást. Az önkormányzat az utóbbi lehetőség mellett döntött az általános iskolások esetében, amivel nem sértett jogszabályt és nem okozott diszkriminációt. 
	A közép-, és felsőfokú tanulmányokat folytató szögligeti tanulók esetében ez az elosztási elv nem érvényesült, azonban ők nem választhattak szögligeti intézményt. Hasonló helyzetben az a tapasztalatom, hogy a települési önkormányzatok azért támogatják a másutt tanulókat, mert - az általános iskolásokkal ellentétben - az ő tanulásukhoz más módon nem tudnak hozzájárulni. A költségvetési kereten kívül nyújtott támogatásukkal ösztönzik a fiatalok továbbtanulását.
	Az általános iskolások esetében nem kizárt, hogy a "fogadó" önkormányzat az általam vázolt három támogatási elvből olyat választott, amelyik az adott településen tanuló valamennyi diákot támogatja, és ebben az esetben a szögligeti diákot sem éri hátrány. A jogszabály nem ír elő az elosztásra szabályokat, azt éppen úgy az önkormányzatokra bízza, mint azt, hogy alkot-e rendeletet az adósságkezelésről vagy sem. 
	Az adott ügyben az önkormányzati önállóság érvényesítéseként fogadom el a települési önkormányzat döntését, mivel az Alkotmány szerint a saját bevételeinek felhasználásában önállóan dönt.
	Az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésben a diszkrimináció lehetséges eseteinél a jogszabály nem sorol fel olyan okot, amit az önkormányzat döntése sértene. 
	Összegezve, a lefolytatott vizsgálat alapján megállapítottam, hogy az önkormányzat eljárásában intézkedésemet igénylő, alkotmányos jog sérelme nem valósult meg. A vizsgálatot az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság hiányában megszüntettem. 

Budapest, 2000. augusztus 23.

Gönczöl Katalin