OBH 4549/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Romasz Anikó

Az eljárás megindulása
	A panaszos beadványában sérelmezte, hogy a Máv Rt. nem tett érdemi intézkedéseket annak érdekében, hogy a Rákoskert megállóhely utasperonját  - a Máv Rt. tulajdonában lévő ingatlan jelenlegi bérlője akadályozása nélkül -, mint a Máv Rt. által szervezett tömegközlekedést igénybe venni kívánó utas, megközelíthesse.
	A vizsgálat az Alkotmányban deklarált szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely szabad megválasztásához való jog sérelmének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
	A panaszost 1997-ben megharapta egy - a közvetlenül a Rákoskert megálló állomásépületéhez tartozó, Máv Rt. tulajdonában lévő bekerített területről kiszabaduló - őrzés céljából kikötött kutya. A panaszos feljelentést tett a Budapest XVII. kerületi Polgármesteri Hivatal Szabálysértési Hatóságánál veszélyeztetés kutyával szabálysértése miatt. A szabálysértési hatóság a becsatolt látlelet alapján az ügyet büntető ügynek ítélte és ezért áttette a kerületi rendőrkapitánysághoz. 
	A kerületi rendőrkapitányság  a nyomozást bűncselekmény hiánya  miatt 1998. március 20-án kelt határozatával megszüntette, s az iratokat visszaküldte a szabálysértési hatósághoz, a szabálysértési eljárás lefolytatása érdekében.
	A Budapest XVII. kerületi szabálysértési hatóság 1999. május 20-án kelt határozatában - egy másik üggyel egyesítetten - a veszélyeztetés kutyával szabálysértése miatt indult eljárást megszüntette, s  a kutya tulajdonosát állatkínzás szabálysértésének elkövetése miatt kiszabott bírság megfizetésére kötelezte. Az elkövető fellebbezett a marasztaló határozat ellen, a panaszos azonban nem élt fellebbezési a jogával.
	A fenti ügyet követően a panaszos  - a Rákoskert megállóhelyhez tartozó állomásépületet bérlő közreműködésének eredményeként - több esetben sikertelenül kísérelte meg a Máv Rt. által nyújtott személyszállítási közszolgáltatás igénybevételét. Ezért beadvánnyal fordult a Máv Rt. Területi Igazgatóságához. Ebben kérte, hogy tegyék lehetővé számára a vonatra való fel- és leszállást, illetve az állomás területének akadálytalan megközelítését.
	A Máv  Rt. Budapesti Területi Igazgatósága válaszlevelében arról tájékoztatta a panaszost, hogy az általa felvetett probléma megoldása nem tartozik a hatáskörébe, "személyes nézeteltérésüket a rendőrségen illetve polgári peresítés útján lehet érvényesíteni". 

Az ügy jogszabályi háttere

1993. évi XCV. törvény a vasútról
	12. § (1) A menetrend alapján végzett helyi és helyközi személyszállítás közszolgáltatási tevékenység. A vállalkozó vasutat, illetve a vasúti társaságot a közszolgáltatási tevékenység végzésére - külön jogszabályban meghatározott kivételekkel - szerződéskötési kötelezettség terheli.

A vasúti személyszállítási szerződésekről szóló 10/1997. (I.28.) Korm. rendelet
	4. § (1) A vasúttársaság a közforgalmú személyszállítás körében a menetrendben (5.  meghatározott vonalon az általa meghirdetett vonatokat közlekedteti.
(2) A vasúttársaság a forgalom lebonyolításához és az utazási igények kiszolgálásához vasútállomásokat és megállóhelyeket alakít ki és üzemeltet.
(3) A vasúttársaság a megállóhelyeken a balesetmentes utaskiszolgálás érdekében gondoskodik
a) írásos, illetve szóbeli utastájékoztatásról,
b) a vonatok megközelítését segítő építmények (utasperon, aluljáró, felüljáró) létesítéséről.
	9. § (1) A vasúttársaság köteles az utast a menetrendbe foglalt feltételek szerint biztonságosan a célállomásra szállítani.
(2) Az utas jogosult a vonaton utazni, a kiszolgáló létesítményeket, berendezéseket használni, a személyszállításhoz kapcsolódó szolgáltatásokat igénybe venni.

Az érintett alkotmányos jogok

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
	58. § (1) Mindenkit, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén - törvényben meghatározott esetek kivételével - megillet a szabad mozgás és a tartózkodási hely szabad megválasztásának joga, beleértve a lakóhely vagy az ország elhagyásához való jogot is. 

A vizsgálat megállapításai
	Az Alkotmánybíróság a 64/1991. (XII.17.) AB határozatában már rámutatott arra, hogy az államnak az alapvető jog tiszteletben tartására és védelmére irányuló kötelessége a "szubjektív alapjogokkal kapcsolatban nem merül ki abban, hogy tartózkodnia kell megsértésüktől, hanem magában foglalja azt is, hogy gondoskodnia kell az érvényesülésükhöz szükséges feltételekről."  
	A Máv Rt. - illetve rajta keresztül mint alapító és működtető, az állam - feladata (többek között) a vasúti közforgalmú személyszállítás mint közszolgáltatás természetes személyek általi igénybevételi lehetőségének a megteremtése, továbbá a biztonságos és zavartalan igénybevételi feltételeinek a biztosítása is.
	Az Alkotmánybíróság a 60/1993. (XI.29.) AB határozatában arra a következtetésre jutott, hogy "a magyar Alkotmány ugyan a közlekedés szabadságát külön nem nevesíti, de a szabad mozgáshoz való jog egyértelműen magában foglalja a ... közlekedés szabadságát is."
	A panaszos akkor, amikor  - élve az Alkotmányban biztosított szabad mozgáshoz, és ezen keresztül a közlekedés szabadságához való jogával - igénybe kívánta venni a Máv Rt. közforgalmú személyszállítási szolgáltatását, közszolgáltatási jogviszonyt létesített a Máv Rt.-vel. 
	A Máv Rt., mint gazdasági társaság  - élve a tulajdonnal való szabad rendelkezés alkotmányos jogával - a tulajdonában/kezelésében lévő ingó és ingatlanvagyont szabadon használhatja, hasznosíthatja illetve akár bérbe is adhatja. 
A panaszos tehát közszolgáltatási jogviszonyban került a gazdasági társasággal akkor, amikor a menetrendben is meghirdetett közforgalmú vasútállomást azért kívánta megközelíteni, hogy a Máv Rt. által nyújtott közszolgáltatások egyikét igénybe vegye. A Máv Rt. mint tulajdonos - élve a tulajdonjog tartalmát kitevő részjogosítványok egyikével - szabadon döntött arról, hogy a tulajdonában lévő állomásépületet és az ingatlannyilvántartás szerint vele egy tagot képező teljes állomás-területet bérbe adta. E közszolgáltatási jogviszony tartalmát  figyelembe véve azonban a szolgáltatást nyújtó - azaz a Máv Rt. - felelősséggel tartozott a szolgáltatás igénybevevőjével szemben - a szolgáltatás igénybevételi lehetőségeinek megteremtése vonatkozásában - a tulajdonosi döntéseiért. A tulajdon tárgyának közösségi rendeltetése, közszolgáltatásra szánt használata ugyanis alapja és alkotmányosan igazolható indoka lehet a tulajdonjog - s azon belül egyes részjogosítványai  - korlátozásának (6/1992.(I.30.) AB h.), ebből eredően a tulajdonosi döntéshatárok szűkebbre vonásának. 
	A vasútról szóló 1993. évi XCV. törvény kogens felelősségi szabályként állapítja meg, hogy a vasúti társaság (üzemben tartó) köteles gondoskodni a vasúti közlekedés biztonságáról. Ehhez kapcsolódóan a 10/1997. (I. 28.) Korm. rendelet kimondja, hogy a vasúttársaság a megállóhelyek balesetmentes utaskiszolgálása érdekében a vonatok megközelítését segítő építményeket létesít (és tart fenn). 
Nem háríthatja el a Máv Rt. - s rajta a keresztül az alapító és működtető állam - az őt terhelő felelősséget magától akkor, amikor a tulajdonában lévő állomásépületet oly módon adja bérbe, hogy ezzel a biztonságos és akadálymentes utazás igénybevételének a lehetőségét feltétel nélkül nem biztosítja. A Máv Rt. mint tulajdonos, alapvetően szabadon élhet a tulajdonjog által nyújtott részjogosítványok mindegyikével, azonban mint közszolgáltató, a közszolgáltatás kötelező - törvényi szabályozással is alátámasztott - biztosításának szabályait figyelembe véve tulajdonosi részjogával csak oly módon élhet, hogy azzal a közszolgáltatás zavartalan biztosítását nem veszélyeztetheti.
	A panasszal kapcsolatos megkeresésemre adott válaszlevelében a Máv Rt. Budapesti Területi Igazgatóságának kabinetvezetője arról tájékoztatott, hogy a "... bekerített terület nem esik útjába a vonatra fel-, és leszállók közlekedésének. A vonat megközelítéséhez igénybe vehető kitaposott út a kerítés mellett húzódik, azt a kerítés létesítése nem változtatta meg, így az utazóközönség zavartalanul közelítheti meg a vasúti peront és a települést."
	A lefolytatott vizsgálat során a rendelkezésre álló iratok és a kapott tájékoztatás alapján megállapítottam, hogy a szabad mozgáshoz és ezen keresztül a közlekedés szabadságához való joggal összefüggésben alkotmányos visszásság keletkezett akkor, amikor a panaszos által igénybe venni kívánt személyszállítási közszolgáltatás zavartalan és biztonságos igénybevételének feltételeit a szolgáltatást a Máv Rt. nem biztosította. A megkeresésre küldött válaszlevelében említett - a szóban forgó közforgalmú vasútállomás megközelítésére szolgáló - "kitaposott út" nem tekinthető közlekedési-jogi kategóriának, továbbá nem elégíti ki a szolgáltatás megfelelő és biztonságos igénybevételének kritériumrendszerét sem. A fent leírtakból következően a Máv Rt.-nek - figyelemmel a közszolgáltatási jogviszony jellegére - oly módon kell a balesetmenetes utaskiszolgálás érdekében létesített építmények hasznosításáról rendelkeznie, illetőleg a hasznosítás megfelelőségét ellenőriznie, hogy a közforgalmú személyszállítás biztonságos és akadálymentes igénybevételi lehetőségét maradéktalanul biztosítsa.
	A megállapított alkotmányos visszásság megszüntetése, és a hasonló helyzetek jövőbeni elkerülése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (továbbiakban Obtv.) 20. § (1) alapján ajánlom a 
- Máv Rt. vezérigazgatójának, hogy a vizsgáltassa felül a Máv Rt. Budapesti Területi Igazgatósága által a Rákoskert közforgalmú vasútállomás állomásépületére és az azt körülvevő területre kötött bérleti szerződést. Gondoskodjon továbbá a szóban forgó vasútállomáson a közforgalmú személyszállító vonatoknak a baleset- és akadálymenetes megközelítési lehetőségéről.
- Máv Rt. vezérigazgatójának, hogy rendeljen el célvizsgálatot arra vonatkozóan, hogy a Máv Rt. tulajdonában lévő, a közforgalmú személyszállítási szolgáltatás teljesítése során érintett ingatlanok használatára, hasznosítására kötött polgári jogi szerződések tartalmukban és teljesülésükben kielégítik-e a Máv Rt. közszolgáltatási kötelezettségein alapuló üzemi kényszerből illetőleg szerződéskötési kötelezettségéből fakadó feladatainak a megvalósulását. 
- Máv Rt. vezérigazgatójának, hogy a Máv Rt. nevében hozott tulajdonosi döntései során a jövőben minden esetben maradéktalanul vegye figyelembe a közforgalmú személyszállítási szolgáltatás teljesítési körülményeinek kötelezettségeit, s erre tekintettel hívja fel a Területi Igazgatóságok vezetőinek a figyelmét a közszolgáltatási kötelezettségből eredő kötelezően ellátandó feladatok jövőbeni megvalósítására, a jogszabályi előírások betartására és munkatársaikkal való betartatására.
	Kérem a Máv Rt. vezérigazgatóját, hogy ajánlásaimmal kapcsolatos álláspontjáról, illetve megtett intézkedéseiről az Obtv. 20. § (1) bekezdésében meghatározott 30 napon belül tájékoztatni szíveskedjék. Az ajánlásom második bekezdése vonatkozásában - figyelembe véve a célvizsgálat országos szintű területi kiterjedtségét - a tájékoztatás határideje 2000. november 30.

Budapest, 2000. szeptember 14.

Gönczöl Katalin