OBH 4546/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Gál Attila

A vizsgálat megindulása
	Panaszos 1999. szeptember 28-án személyesen adta elő panaszát az Országgyűlési Biztos Hivatalában. Sérelmezte:
	1) Édesanyja 1997. augusztus 16-án a János Kórházban elhunyt. A kezelő orvosa, mivel az édesanyja testén észlelt sérülések idegenkezűségre utaltak, feljelentés tett a rendőrségen. Sérelmezte, hogy két éve édesanyja halálának körülményeit nem vizsgálták ki, a család tagjait és a szomszédokat nem hallgatták ki. 1999. augusztusában személyesen és írásban is panaszt tett az Országos Rendőr-főkapitányságon.
	2) Édesanyja halálát követően nem került sor hagyatéki tárgyalásra. Amikor ezt sérelmezte az ügyintéző pót hagyatéki eljárást sem indított. Panaszosnak követelése van a hagyatékból, mivel édesanyja családi házának felét ő és nővére építették. A házat eltartási szerződéssel fiú testvére kapta meg.
	A panaszok tárgyában 1999. november 9-én tájékoztatást kértünk az 1) pont vonatkozásában a Budaörsi Rendőrkapitányság vezetőjétől, a 2) pont vonatkozásában Nagykovácsi Önkormányzat jegyzőjétől.
Mindkét hatóság határidőn belül a kért tájékoztatást megadta.

Az érintett alkotmányos jogok
•	Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelménye, a tisztességes eljáráshoz való jog.
•	Az Alkotmány 13. §-ában kinyilvánított tulajdonhoz való jog.
•	Az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében rögzített jogorvoslathoz való jog.
•	Az Alkotmány 64. §-ában meghatározott kérelemhez és panaszhoz való jog.

Az alkalmazott jogszabályok
•	A Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény (Btk)
170. § (1) Aki más testi épségét vagy egészségét sérti, ha a sérülés vagy a betegség nyolc napon belül gyógyul, a könnyű testi sértés vétségét követi el, és két évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.
(2) Ha a testi sértéssel okozott sérülés vagy betegség nyolc napon túl gyógyul, az elkövető a súlyos testi sértés bűntettét követi el és három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
(3) Ha a testi sértést aljas indokból vagy célból, továbbá ha védekezésre vagy akaratnyilvánításra képtelen személlyel szemben követik el, a büntetés bűntett miatt könnyű testi sértés esetén három évig, súlyos testi sértés esetén egy évtől öt évig terjedő szabadságvesztés.

•	A büntető eljárásról szóló 1973. évi I. törvény  (Be.)
127. § (1) A nyomozást határozattal meg kell tagadni, ha a feljelentésből vagy a feljelentés kiegészítése során szerzett adatokból megállapítható, hogy
a) a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, vagy a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzik,
130. § (1) Nyomozásnak - a halaszthatatlan nyomozási cselekmények kivételével - a nyomozó hatóság vagy az ügyész határozata alapján van helye. A határozatnak csak rendelkező része és keltezése van.
139. § (1) A nyomozást határozattal meg kell szüntetni, ha
a) a cselekmény nem bűncselekmény, vagy azt nem a gyanúsított követte el;
b) a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, az elkövető kiléte, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el, és az eljárás folytatásától sem várható eredmény;
148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
(7) A panasz elbírálásáról a panasztevőt - határozat hatályon kívül helyezése, illetőleg megváltoztatása esetén pedig azokat is, akikkel a határozatot közölték - értesíteni kell.
127. § (1) A nyomozást határozattal meg kell tagadni, ha a feljelentésből vagy a feljelentés kiegészítése során szerzett adatokból megállapítható, hogy
a) a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, vagy a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzik,
130. § (1) Nyomozásnak - a halaszthatatlan nyomozási cselekmények kivételével - a nyomozó hatóság vagy az ügyész határozata alapján van helye. A határozatnak csak rendelkező része és keltezése van.
139. § (1) A nyomozást határozattal meg kell szüntetni, ha
a) a cselekmény nem bűncselekmény, vagy azt nem a gyanúsított követte el;
b) a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, az elkövető kiléte, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el, és az eljárás folytatásától sem várható eredmény;
148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
(7) A panasz elbírálásáról a panasztevőt - határozat hatályon kívül helyezése, illetőleg megváltoztatása esetén pedig azokat is, akikkel a határozatot közölték - értesíteni kell.

•	A Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (Rtv.)
13. § (1) A rendőr jogkörében eljárva köteles intézkedni vagy intézkedést kezdeményezni, ha olyan tényt vagy körülményt észlel, illetőleg hoznak tudomására, amely rendőri beavatkozást igényel. Ez a kötelezettség a rendőrt halaszthatatlan esetben szolgálaton kívül is terheli, feltéve, hogy az intézkedés szükségességének időpontjában intézkedésre alkalmas állapotban van.
(2) A rendőr köteles a törvény rendelkezésének megfelelően, részrehajlás nélkül intézkedni.

•	A hagyatéki eljárásról szóló 6/1958. (VII. 4.) IM számú rendelet
4. § (1) Magyar állampolgár után belföldön maradt ingatlan vagyont leltározni kell.
(2) A belföldön maradt ingóságokat csak akkor kell leltározni, ha azok értéke a háromszázezer forintot meghaladja, és
16. § Azokban az esetekben, amikor a meghalt személy után kötelező leltározás alá eső vagyontárgy nem maradt, a jegyző a hozzá beérkezett halottvizsgálati bizonyítványt, illetőleg holtnaknyilvánító végzést (halál tényét megállapító bírósági határozatot) a leltározás mellőzése okának feltüntetésével, érdemi intézkedés nélkül irattárba helyezi. Ha a leltározás mellőzése a kihallgatott hozzátartozó előadása alapján történt, a feljegyzést a meghallgatott hozzátartozóval alá kell iratni.
73. § (1) A hagyatéki eljárás során hozott olyan végzés ellen, amely érdemi rendelkezést tartalmaz vagy amely ellen a jelen rendelet azt külön megengedi, fellebbezésnek van helye.
76. § (1) A fellebbezés elintézése a megyei bíróság hatáskörébe tartozik.

A vizsgálat megállapításai
	A Budaörsi Rendőrkapitányság és a Nagykovácsi Község Önkormányzatának jegyzője megkeresésünkre panaszos ügyében a következő tájékoztatást adták:
	1) A Rendőrkapitányság vezetője, a rendelkezésére álló iratok másolati példányának megküldése mellett 54/1/99."P" számú, majd 3436/1997.bü számú átírattaiban közölte, hogy panaszos édesanyja halála ügyében valóban a kórház tett feljelentést. A feljelentés alapján  feljelentés kiegészítést foganatosítottak. Mivel ennek során bűncselekményre utaló körülmények nem merültek fel, a nyomozást határozattal 1997. szeptember 17.-én megtagadták. A megtagadó határozatot csak a Budaörsi (akkor még Budakörnyéki) Ügyészségnek küldötték meg.
A panaszos 1998. december 19-i keltezéssel bejelentést tett a Rendőrkapitányságon, hogy testvére, akivel édesanyjának az eltartási szerződése volt, életében többször bántalmazta édesanyját és az ő közömbös magatartása vezetett édesanyja halálához. Bejelentésében sérelmezte azt is, hogy testvére őt és a többi testvért kizárta a szülői hagyatékot képező házból.
Tájékoztatott a rendőrkapitányság vezetője arról is, hogy a bejelentést kivizsgálás végett az akkori Bűnügyi Osztály nyomozó alosztály vezetőjére szignálták ki, azzal, hogy véleményes jelentésben rögzítse megállapításait. Az alosztályvezető azonban az ügyet nem vizsgálta, az iratokat intézkedés nélkül a páncélszekrényében helyezte el. A mulasztó alosztályvezető szolgálati viszonyát, hasonló mulasztások miatt, időközben megszüntették.
A Kapitányság vezetője, mivel az ügyet maga sem látta tisztázottnak, 1999. november 15-i határozatával a nyomozást megtagadó határozatot hatályon kívül helyezte és az ügyben nyomozást rendelt el.
A nyomozás során kihallgatták elhalt rokonait, szomszédait és a kezelő orvosát. A lefolytatott nyomozás során azonban olyan adat nem merült fel amelynek alapján bűncselekmény elkövetése megállapítható lett volna. Ezért a nyomozást a Be. 139. § (1) bekezdés a) pontja I. fordulatára alapítottan, a 2000. január 14-én kelt határozatukkal megszüntették. A feljelentőt panaszjogára kioktatták.
	A Budaörsi Rendőrkapitány tájékoztatóját elfogadtam. Ennek alapján megállapítottam, hogy az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében  deklarált jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelménye, a tisztességes eljáráshoz való jog. valamint az 54.§ (5) bekezdésében biztosított jogorvoslati jog sérelmet szenvedett akkor, amikor panaszos feljelentésére a Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztály nyomozó alosztályának vezetője, a Kapitányság Vezetőjének rendelkezése ellenére az ügyben nem tett semmit.
E sérelmeket a Budaörsi Rendőrkapitányság Vezetője, midőn ez tudomására jutott, a nyomozás elrendelésével és a nyomozás lefolytatásával orvosolta. Ezzel  biztosította a  feljelentő jogorvoslati, valamint panaszjogát.
	2) A Nagykovácsi Község Önkormányzatának jegyzője 1920/1999. számú átiratában arról tájékozatott, hogy panaszos édesanyjának elhunytát (1997.09.03.) követően, 1997.11.21.-én hagyatéki jegyzőkönyv készült. Ebben az egyik örökös akként nyilatkozott, hogy örökhagyónak a belföldön maradt ingóságainak értéke a 300.000 Ft-t nem haladta meg. Ez pedig azzal a következménnyel járt, hogy hagyatéki tárgyalásra nem került sor (6/1958.  (VII.4.) IM rendelet 4., 16. §-ai). Tájékoztatott arról is a jegyzői átirat, hogy panaszost kioktatták: a további hagyatéki vita tárgyában a bírósághoz fordulhat.
Utalt arra is a jegyzői tájékoztató, hogy tudomása szerint panaszos élt is ezzel a jogával.  A Jegyző tájékoztatóját elfogadva, megállapítottam, hogy a panasz e részében az állampolgári jogok országgyűlési biztosa nem járhat el, mert hatásköre a hatóságokra és a közszolgáltatást  végző szervekre terjed ki, a bíróságokra nem.
	Megállapítottam, hogy panaszos által az 1) pontban jogosan sérelmezett eljárást a Budaörsi Rendőrkapitányság Vezetőjének intézkedése időközben orvosolta, így az országgyűlési biztos további intézkedésére, ajánlás megtételére már nincsen szükség.
A panaszos beadványának azon részében pedig, melyet jelentés 2) pontja tartalmaz, nincs hatásköröm eljárni. Az örökösödési vita a bíróság hatáskörébe tartozik.
Erről panaszost, a Budaörsi Rendőrkapitányság Vezetőjét, valamint Nagykovácsi Község Önkormányzatának Jegyzőjét jelentésem megküldésével tájékoztatom.

Budapest, 2000. november 14.

Gönczöl Katalin