OBH 4526/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva

A vizsgálat megindulása

Panaszos beadvánnyal fordult az országgyűlési biztoshoz, mert sérelmezte Tiszacsege Nagyközség Önkormányzatának az belvízkárral, valamint az átmeneti segély kérelmével kapcsolatos ügyintézését. 
A vizsgálat a jogorvoslathoz és a szociális biztonsághoz való jog érintettsége miatt indult.

A megállapított tényállás

A panaszos 1999. augusztus 13-án az önkormányzat segítségét kérte, mivel a belvízkár következtében az ingatlanának gerincoszlopa megrongálódott és az épület jelentősen megsüllyedt. Az önkormányzat 1999. szeptember 7-én kelt válaszában közölte, hogy a panaszos bejelentésére akkor került sor, amikor már a központi keret felosztása befejeződött.  Ezt a helyszíni szemle során is közölték a panaszossal. Az önkormányzat a helyreállításhoz anyagi segítséget nem nyújtott. A panaszos szociális helyzetére tekintettel átmeneti segélyre is kérelmet nyújtott be. Ezt az előzővel hasonló időpontban - 1999. szeptember 17-én - az önkormányzat levélben elutasította. 

Az ügy jogszabályi háttere

9/1998. (I. 23.) Korm. rendelet a helyi önkormányzatok címzett és céltámogatásának, a céljellegű decentralizált támogatásának igénybejelentési, döntéselőkészítési és elszámolási rendjéről, valamint a Magyar Államkincstár finanszírozási, elszámolási és ellenőrzési feladatairól, továbbá a TÁKISZ feladatairól
34. § A helyi önkormányzat támogatást igényelhet - a 43. §-ban foglaltak kivételével - a területfejlesztési tanácstól az önkormányzati tulajdont sújtó, előre nem látható természeti vagy más károkból adódó (vis maior) esetek többletkiadásainak részbeni vagy teljes támogatására, a biztosításból vagy egyéb módon megtérülő károk figyelembevételével.
36. § (1) Különösen súlyos természeti vagy más, a település nagyobb részét érintő károk (pl. földrengés, árvíz, lakott területen belüli nagy kiterjedésű belvíz, tornádó, tűzvész, robbanás) mérséklésére a támogatás azonnali segítségnyújtásként előleg formájában is folyósítható a területfejlesztési tanács utólagos engedélyezésével, a tanács elnökének előzetes döntésével, elszámolási kötelezettséggel.
(2) Kivételes esetben a támogatás a lakosság egyszeri, rendkívüli szociális támogatására is kiterjedhet. A lakossági támogatás a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvényben előírt eljárási szabályokkal egyezően az önkormányzati kötelezettségből eredő kiadások (átmeneti segély nyújtása a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került személyek részére az életveszély és a lakhatás elemi feltételeinek megteremtéséhez) részbeni vagy teljes megtérítését jelenti. A támogatás előleg formájában is folyósítható az (1) bekezdésben részletezett eljárás szerint.
39. § A helyi önkormányzat a támogatás felhasználásáról - annak megtörténtét követő 30 napon belül - az idevonatkozó hiteles bizonylatok becsatolásával, a területfejlesztési tanácsnak köteles elszámolni.

1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról

Átmeneti segély
45. § (1) A települési önkormányzat képviselő-testülete a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került, valamint időszakosan vagy tartósan létfenntartási gonddal küzdő személyek részére a rendeletében meghatározott átmeneti segélyt nyújt. Átmeneti segély pénzintézeti tevékenységnek nem minősülő kamatmentes kölcsön formájában is nyújtható.
(2) Az átmeneti segély adható alkalmanként és havi rendszerességgel. Az alkalmankénti segély gyógyszertámogatásként, illetve az egészségbiztosítás által nem vagy csak részben támogatott egészségügyi szolgáltatás díjaként is megítélhető. A havi rendszerességgel adott átmeneti segély jövedelemkiegészítő támogatásként, rendszeres nevelési támogatásként, továbbá az önkormányzat rendeletében meghatározott más ellátási formaként is nyújtható.
(3) Elsősorban azokat a személyeket indokolt átmeneti segélyben részesíteni, akik önmaguk, illetve családjuk létfenntartásáról más módon nem tudnak gondoskodni, vagy alkalmanként jelentkező többletkiadások, különösen betegség, elemi kár miatt anyagi segítségre szorulnak.
(4) A fővárosban - ha a fővárosi önkormányzat és a kerületi önkormányzat másként nem állapodik meg - a hajléktalanok átmeneti segélyezése a fővárosi önkormányzat feladata.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól

A tényállás tisztázása
26. § (1) A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.
43. § (1) A határozatnak tartalmaznia kell:
c) az indokolásban a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat; az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait; az eljárt szakhatóságok megnevezését és azokat a jogszabályokat, amelyek alapján a közigazgatási szerv a határozatot hozta,

Az érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat során megállapítottam, hogy a panaszos 1999. augusztus 12-én kelt kérelmében ingatlanának helyreállítása, illetve szociális helyzetének javítása érdekében az önkormányzattól segítséget kért. Mindkét beadványára rövid levélben kapott tájékoztatás azok elutasításáról.
A vizsgálat annak megállapítását célozta, hogy okozott-e alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot az ügyben eljáró önkormányzat a jogbiztonsághoz, a jogorvoslathoz, valamint a szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos joggal összefüggésben, amikor a panaszos kérelmeire levélben adott elutasító választ.
Abból kell kiindulni, hogy vis maior támogatásokra a költségvetés jelentős összegeket biztosított az önkormányzatoknak, kormányrendeletben meghatározva a támogatások folyósítását, de alapvetően az önkormányzatok döntésére bízva az összegek elosztását. A szociális törvényben szabályozott átmeneti segély is hasonló mérlegelési jogosítványokat biztosít az önkormányzatnak, ezért a két támogatási forma elutasításának körülményeit együttesen vizsgáltam.

A vizsgálat megállapította, hogy az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény rendelkezéseit az ügyben az önkormányzat nem tartotta be. A szabályszerű határozat meghozataláról nem gondoskodott, a jogorvoslati lehetőségről való tájékoztatást  elmulasztotta. Az alakszerű határozat mellőzésével adott tájékoztatás nem felel meg a tartalmi követelményeknek. A határozat és annak indokolása azt a célt szolgálja, hogy azokat a releváns tényeket tartalmazza, melyekre a jogalkalmazó szerv a döntését alapozta.

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja, hogy: "A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam." A jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét, és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A jogintézmények csak akkor működhetnek alkotmányosan, ha az intézmények az eljárási normákat betartják. 

A mérlegelési jogkörben hozott döntésekből ki kell tűnnie azoknak a preferenciáknak, melyeket a döntés meghozatala során az eljáró hatóság alkalmazott, és annak, hogy a kérelmező mely elvárásoknak nem tett eleget és melyek azok az elvárások melyeknek eleget téve a későbbiekben eséllyel nyújthatja be kérelmét. A mérlegelési jogkörre hivatkozva, a pontos tényállás felderítése nélkül és a határozat indokolásának hiányában nem lehet a kérelmet elutasítani, mert ez megalapozatlansághoz sőt önkényes döntésekhez vezethet.

Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy a jogorvoslathoz és a szociális biztonsághoz való joggal, valamint a jogállamiságból fakadó jogbiztonság alkotmányos követelményével összefüggésben alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott az önkormányzat azzal, hogy a vis maior támogatás és az átmeneti segély iránti kérelmek ügyében nem hozott alakszerű határozatot, és ennek következtében az nem volt alkalmas az elutasítás lényeges indokainak megismerésére.

Kezdeményezés:

1) Élve az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX tv. 21. § (1) bekezdésében foglaltakkal, felkérem Tiszacsege Nagyközség Önkormányzat képviseletében eljáró polgármestert, hogy a panaszos vis maior támogatással és az átmeneti segély biztosításával összefüggő kérelmei ügyében hozzon alakszerű határozatot szem előtt tartva a vis maior támogatásokkal kapcsolatos kormányrendelet, a szociális törvény és az államigazgatási  eljárás szabályairól szóló törvény rendelkezéseit. 

2. Felkérem Tiszacsege Nagyközség Önkormányzatának polgármesterét és jegyzőjét arra, hogy hívja fel az önkormányzat dolgozóinak figyelmét az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. tv rendelkezéseinek jövőbeni betartására.

Kérem Tiszacsege Nagyközség Önkormányzatának polgármesterét és jegyzőjét, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. LIX. törvény 21. § (2) bekezdésében foglaltak alapján a kezdeményezésekkel kapcsolatos álláspontjukról, illetve intézkedésekről 30 napon belül értesíteni szíveskedjenek. 

Budapest, 2000. május 30.

Gönczöl Katalin