OBH 4501/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr.Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:

Panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a Budapest, III. kerület Bécsi úton lakóházával szemközti oldalon folyó építkezéssel kapcsolatos, a helyi polgármesternek és a hivatalnak írt beadványára huzamos időn túl sem kapott választ.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX törvény 16 §. (1) bekezdése se alapján vizsgálatot tartottam, mivel a rendelkezésre álló adatok alapján alkotmányos joggal összefüggésben visszásságra lehetett következtetni.

Alkalmazott jogszabályok:

A Magyar Köztársaság Alkotmánya
    
13. § (1) bekezdés  A Magyar Köztársaság  biztosítja  a tulajdonhoz való jogot
57. § (5) bekezdés  A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelen lévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja. 
2. § (1) bekezdés A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

1957. évi IV. törvény  Az államigazgatási eljárásról általános szabályairól (továbbiakban Áe.)

1977. évi I. törvény  A közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról

1988. évi I. törvény a közúti közlekedésről (továbbiakban: Kt.)

1997. évi LXXVIII. törvény Az épített környezet alakításáról és védelméről  (továbbiakban Ét.)

253/1997. (XII.20.) kormányrendelet Az Országos településrendezési és Építési Követelményekről (továbbiakban OTÉK)

46/1997. (XII.29.) KTM rendelet Az egyes építményekkel, építési munkákkal és építési tevékenységekkel kapcsolatos építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokról (továbbiakban KTM rendelet)

Megállapított tényállás:

A panaszos 1998-ban beadványt írt a III. kerületi polgármesteri hivatalnak, amelyben a lakó környezetében folyó építkezés, valamint az ahhoz kapcsolódó útépítést kifogásolta engedélyezését. A hivatal arról tájékoztatta a beadvány tevőt, hogy az építkezés során nem alakult ki közvetlen életveszély, és tájékoztatta a panaszost, hogy az útépítést a Fővárosi Főpolgármesteri Hivatal engedélyezte. A panaszos 1999. áprilisában ismételten írt a kerületi polgármesteri hivatalnak, amelyben az építkezés veszélyeire hívta fele a figyelmet és kért intézkedést. Miután választ nem kapott, a fővárosi közigazgatási hivatalhoz fordult, amely szerv intézkedésre a beadványt a kerületi jegyzőnek továbbította. A panaszos még mindig nem kapott választ beadványára, ezért a helyi polgármesternek elküldte a hivatalomhoz írt panaszbeadványt

A vizsgálat megállapításai:

Eljárásom során a jegyzőtől tájékoztatást  kértem az ügy állásáról.
A jegyző tájékoztatott arról, az építkezéssel érintett területen fennálló építési tilalom feloldásra került, az ingatlant az önkormányzat az építtető részére elidegenítette. Ezt követően kérelemre építési engedélyt adott a jegyző bevásárló központ építésére. Az engedélyezési eljárás során  a határozatot hozó, az eljárás lefolytatására kijelölt II. kerületi jegyző a bányakapitányság szakhatósági véleményének és egy talajmechanikai szakvélemény alapján  adta meg az építési engedélyt. A helyi jegyző  lakossági bejelentés kapcsán az építkezés zajkibocsátása ügyében méréseket végeztek, és a környezetvédelmi hatóság zajterhelési határértéket állapított meg építtető részére, amelyet a kivitelezés során nem léptek túl. A jegyző nem vitatta a panaszos azon véleményét, hogy miután a késői órákban a közlekedésen kívül más zajforrás nincs, az építési tevékenység zavaró hatású, azonban a jogszabályban előírt határértéken aluli érték betartására nem lehet építtetőt kötelezni. A jegyző arról tájékoztatott, hogy a beruházáshoz kapcsolódó út építése az útügyi hatóság által megadott jogerős építési engedély alapján volt folyamatban, az elkészült utak átvétele és forgalomba helyezése is megtörtént. A panaszosnak az építmény üzemeltetésével kapcsolatos észrevételei csak a működési engedély kiadásakor vehetők figyelembe, ezen feltételeket az épület használatbavételi engedélyezésekor a hatóság nem tudja határozatában előírni.
A jegyző tájékoztatásából arra a következtetésre jutottam, hogy a panaszos a felvetett kéréseire, beadványaira a vizsgálat befejezéséig sem kapott választ, hiszen annak megtörténtére a jegyző nem is utalt.
Az 1977. évi I. törvény 4. § (1) értelmében  a közérdekű bejelentés olyan körülményre, hibára vagy hiányosságra hívja fel a figyelmet, amelynek orvoslása, illetőleg megszüntetése a közösség vagy az egész társadalom érdekét szolgálja. Felhívhatja a figyelmet olyan magatartásra, vagy tényre is, amely jogszabályba ütközik, illetőleg más módon sérti vagy veszélyezteti a társadalom érdekét. A törvény  (2) bekezdése szerint a közérdekű javaslat társadalmilag hasznos cél elérésére irányuló kezdeményezés, amely  közérdekű javaslatot is tartalmazhat. A törvény  6. §-a alapján  ha a közérdekű bejelentést, illetőleg javaslatot nem az elintézésre hivatott szervhez tették meg, azt nyolc napon belül oda át kell tenni. Az áttételről a bejelentőt, illetve javaslattevőt egyidejűleg értesíteni kell. A törvény értelmében a közérdekű bejelentések és javaslatok vizsgálatában és elintézésében eljáró és közreműködő szervek kötelesek az ügy érdemi vizsgálása érdekében haladéktalanul megtenni a szükséges intézkedést. A közérdekű bejelentéseket, illetőleg javaslatokat általában harminc napon belül el kell bírálni. A hivatkozott jogszabály előírja, hogy az elintézésre hivatott szerv a vizsgálat befejezésekor a tett intézkedésről vagy annak mellőzéséről köteles a bejelentőt (javaslattevőt) írásban haladéktalanul értesíteni. Az állásfoglalás indokait is közölni kell. A panaszosnak 1998-ban írt válaszlevélben ugyan tájékoztatást adtak arról, hogy az útépítéssel kapcsolatos problémával nem a polgármesteri hivatal, hanem az útügyi hatóság foglalkozik, de mint arra a panaszos is rámutatott, nem küldte meg a jegyző az illetékes szervnek a bejelentést. A panasz olyan kérelem, amely egyéni jogsérelem vagy érdeksérelem megszüntetésére irányul és elintézése nem tartozik más, jogilag szabályozott - így különösen bírósági, államigazgatási, munkaügyi (szövetkezeti) döntőbizottsági - eljárásra.

A rendelkezésre álló iratokból megállapítottam, hogy a fentebb ismertetett eljárással sérült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság és az ezzel szervesen összefüggő tisztességes eljáráshoz fűződő alkotmányos jogelv, továbbá sérült a panaszosnak a tulajdonhoz /Alkotmány 13. § (1)/ fűződő alkotmányos joga, miután a jegyző, s a hivatalomnak címzett, de a polgármesternek is megküldött  panasz alapján nem kapott arról tájékoztatást, hogy a bejelentésében foglaltakkal kapcsolatban mi az álláspontja a címzetteknek. A jegyző a hivatalomnak küldött tájékoztatásának a panaszos részére való megküldésével pótolhatta volna mulasztását, hiszen abból kiderült, hogy a beadványban foglaltak egy részében intézkedett ( zaj-határérték megállapítása), illetőleg, hogy az üzemeléssel kapcsolatos kérések idő előttiek, valamint, hogy azok vizsgálata nem az építésügyi hatóság hatáskörébe tartozik. Tájékoztathatta volna a jegyző a panaszost arról is, hogy észrevételeit a működési engedély kiadásánál figyelembe veszi majd, illetőleg bármely kérése nem teljesítése esetén annak indokát ismertetni fogja. A polgármesteri hivatalhoz írt beadványok elsősorban a beruházással összefüggő út (utak) létesítésével, kivitelezésével és annak következményeivel, valamint a kialakítandó forgalmi renddel kapcsolatosak. A jegyző a közúti törvény értelmében útügyi hatósági jogkört is gyakorol. Ezért elvárható lett volna, hogy a bejelentéssel összefüggésben korrekt tájékoztatást adjon a panaszosnak. E szerint tájékoztatni kellett volna a panaszost arról, hogy a Kt. 34. § (1) bekezdése értelmében a közút kezelője köteles gondoskodni arról, hogy a közút a biztonságos közlekedésre alkalmas, közvetlen környezete esztétikus és kultúrált legyen. A Legfelsőbb Bíróság az 1996/33 határozatában kimondta, hogy a közút kezelője kártérítési felelősséggel tartozik, ha nem gondoskodik arról, hogy az út biztonságos közlekedésre alkalmas legyen. A kártérítés szabályait a Ptk tartalmazza. Megegyezés hiányában  a károsult bírói úton érvényesítheti  esetleges kárigényét. Az Ét 37. § (2) bekezdése kimondja, hogy az építésügyi hatóság engedélye az építési munkával kapcsolatos polgári jogi igényt nem dönt el. Tehát ha panaszosnak a beruházás kivitelezéséből adódóan kára keletkezett, szintén a Ptk szabályai szerint érvényesíthet jogait. 

Ajánlás:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján az alábbi ajánlásokat teszem:

1.) Felkérem Óbuda-Békásmegyer Önkormányzat jegyzőjét, hogy a panaszos (1999. 01.25-i, az 1999. 04.22 -i és  az 1999. 06.14-i) beadványaira soron kívül adja meg válaszát,

2.) Felhívom mind a polgármester, mind a jegyző figyelmét, hogy a jövőben a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló törvény előírásainak is megfelelően járjanak el, azaz, a törvény hatálya alá tartozó bejelentésekre is adják meg válaszukat az abban foglalt eljárási határidőn belül, s ha az intézkedésre más szervnek van hatásköre, úgy az eljárást kezdeményező beadványt a törvény 6. §-a valamint az Áe. 7. § (1) bekezdésében foglaltaknak megfelelően tegyék át a hatáskörrel rendelkező szervhez a kérelmező egyidejű értesítése mellett.

Budapest, 2000. május 15.

Dr. Polt Péter