OBH 4487/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Nagy Tiborné

A vizsgálat megindulása:
	A panaszos saját és szomszédja építési ügyeiben fordult az országgyűlési biztoshoz, hogy tart tőle, nem tudja megvédeni állampolgári jogait a fóti önkormányzattal szemben.
Az általa benyújtott iratok alapján az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált, a jogállamiság részét képező jogbiztonsághoz, az 57. § (5) bekezdésében biztosított, a jogorvoslathoz való jog sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.
A nagyközség jegyzőjétől tájékoztatást és az ügyben keletkezett iratok megküldését kértem, majd a folyamatban lévő ügyek lezárásáról újabb tájékoztatást.

Alkalmazott jogszabályok:
- 1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
- 1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos és szomszédja között 1993. óta tartó folyamatos rossz viszony áll fenn. Miután mindketten engedély nélkül és/vagy szabálytalanul bontottak-építkeztek ingatlanaikon, a jegyző (nevében eljáró többször változó személy) mint építési hatóság mindkettőjük ügyeiben eljárt. Közvetlen szomszédokként érdekeltek voltak egymás építési ügyeiben, így (többek között) fellebbezési joggal is rendelkeztek az azokban kiadott határozatok ellen. Ezzel a panaszos általában élt is.
	A jegyző megkeresésemre az 1993 óta tartó, több építési engedélyezési,- rendészeti,-végrehajtási ügy különböző mozzanatait 22 oldalon(!) foglalta össze. Az ügyek számára, a vizsgálati anyag terjedelmére tekintettel jelentésemben csak a főbb típushibákra térek ki. (Annál is inkább, mivel a jegyző a jelentéskészítés időpontjáig már a folyamatban lévő eljárásokat - beleértve a végrehajtást is - törvényesen lezárta. Egy ügy kivételével, amely panaszos szomszédjának kémény-bontási ügye, ez azonban bírósági szakban van.)

A megállapított főbb hiányosságok:
- a több, különböző építési ügyben érkezett beadványt véletlenszerűen iktatták egyik vagy 
  másik előzményhez,
- határozati formát igénylő döntéseket szóban vagy levélben közöltek, ha egyáltalán a 
  döntések megszülettek,
- jelentősen túllépték az ügyintézési határidőket,
- fellebbezést nem terjesztettek fel, új eljárást nem folytattak le,
- jogerős, de végre nem hajtott építésrendészeti határozatok végrehajtására nem intézkedtek,
- nem dokumentálták az érdekeltek értesítésének az idejét, módját, ezért sem követhették a
  különböző eljárási, végrehajtási határidők elteltét.
	A jelenlegi - a vizsgálatot is végző - jegyző 1997 óta van hivatalban. Ezalatt több, a polgármesteri hivatal szervezetére és működésére vonatkozó intézkedést tett, vagy kezdeményezett az önkormányzat testületénél. Ezek részint eredményre vezettek a panaszos ügyeiben is, de 1997 és 1999 között újabb, a korábbiakkal azonos hibákat ismét elkövettek.
A jegyző azt is megállapította, hogy az önkormányzat különböző alkalmazottai melyik eljárásokban milyen törvénytelenséget, tévedést, hibát követtek el. Feltárta ennek okait, intézkedési tervet készített az ügyek lezárására, és a törvényesség érdekében magához vonta azokat. A felelősöket megnevezte, velük szemben a panaszos ügyeiben külön azért nem járt el, mert más ügyekben megnyilvánult alkalmatlanságuk vagy egyéb okok miatt már korábban távoztak a polgármesteri hivatalból.
	2000. novemberben ismételten megkerestem a nagyközség jegyzőjét az első tájékoztatásában folyamatban lévőként jelzett ügyekben. Ekkor további 12 oldalon (!) felsorolt iktatószámokkal és dátumokkal a panaszos és szomszédjának a vizsgálatban szereplő építési ügyei lezárultáról tájékoztatott. Kivétel a szomszéd ingatlanán álló használaton kívüli kémény, amelynek ügyében azonban panaszos keresete alapján bírósági per van folyamatban. A kéménybontás ügyében tehát az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) és 29. § alapján a hatásköröm hiányát állapítottam meg.
	A további, fent típusonként összefoglalt ügyekben ajánlást nem teszek. Egyrészt azért, mert azok törvényes lezárása megtörtént, másrészt mert a jegyző saját hatáskörében a szükséges intézkedéseket megtette.
Megállapítom azonban, hogy Fót nagyközség Polgármesteri Hivatalában 1993 és 1999 között - ezen belül legsúlyosabban 1993 és 1996 között - sorozatosan megsértették az ügyfeleknek, így a panaszosnak az Alkotmány 2. §-ában deklarált, a jogállamiság részét képező jogbiztonsághoz, az 57. §-ban biztosított jogorvoslathoz való jogát.
	Kezdeményezem, hogy a jegyző a jövőbeni ilyen esetek elkerülésére az eljárási folyamatba épített rendszeres ellenőrzéssel intézkedjék. Gondoskodjon a hatósági hatáskörében eljárók, az adminisztráció 1957. évi IV. törvénynek megfelelő működéséről, az anyagi jogi és eljárási szabályok betartásáról és betartatásáról.
A jelen ügyben felelősségrevonását csak azért nem kezdeményeztem, mert szinte áttekinthetetlen helyzetből indulva a nehézségekkel megküzdött, és végül törvényesen lezárta az ügyet. Felhívom azonban a figyelmét, hogy a hatósági hatáskör a jegyzőé. A hatáskörét átruházhatja, felhatalmazása alapján nevében mások eljárhatnak, de a felelősségét nem ruházhatja át.
Ha a fent részletezett szabálytalanságokat, törvénytelenségeket más panaszok alapján indult vizsgálatokban a jövőben ismét észlelném, a felelősségrevonás vizsgálatát indítványozom.

Budapest, 2000. december 15.

Gönczöl Katalin