OBH 4486/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr.Kunné dr.Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:

A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a szigetszentmiklósi jegyző nem járt el megfelelően a szomszédja sírkőkészítési-és csiszolási tevékenységét kifogásoló bejelentésére.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, mert több alkotmányos joggal összefüggésben merült fel visszásság gyanúja.

Érintett alkotmányos jogok:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmányának (a továbbiakban Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

2. Az Alkotmány 13. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

3. Az Alkotmány 57. § (5) bekezdése szerint a Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.

Alkalmazott jogszabályok:

1990. évi V. törvény az egyéni vállalkozásról
4. § (1) Egyéni vállalkozás - a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel - vállalkozói igazolvány birtokában gyakorolható.
 (3) A vállalkozói igazolványt, kérelemre, - az erre a célra rendszeresített egységes nyomtatvány kitöltésével - az a vállalkozó székhelye és tevékenységi köre szerint illetékes gazdasági kamara (a továbbiakban: kamara) adja ki, amelynek az egyéni vállalkozó a gazdasági kamarákról szóló 1994. évi XVI. törvény 7-10. §-ai alapján tagjává válik. Amennyiben az egyéni vállalkozó nem tartozik a hivatkozott törvény hatálya alá, részére a vállalkozói igazolványt a választása szerinti kamara adja ki.
(5) A kérelemhez mellékelni kell: d) jogszabályban előírt más hatóság engedélyét, amennyiben a tevékenység folytatását jogszabály hatósági engedélyhez köti,
 (10) A vállalkozói igazolvány kiadása csak akkor tagadható meg, ha a kérelem teljesítése jogszabályba ütközik.
7. § (1) A vállalkozói igazolvány kiadása, visszavonása és az ezzel kapcsolatos igazgatási eljárás a kamara hatáskörébe tartozik. A vállalkozói igazolványban feltüntetett tevékenység bővítése, megváltoztatása esetén a vállalkozói igazolvány kiadására irányadó szabályok szerint kell eljárni.
(2) A kamara ellenőrzi az e törvényben előírt feltételek meglétét, továbbá azt, hogy az egyéni vállalkozó tevékenysége megfelel-e az igazolványában foglaltaknak.

1968. évi I. törvény a szabálysértésekről (továbbiakban Sztv.)
1. § Valamely tevékenységet vagy mulasztást (a továbbiakban: cselekmény) törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet nyilváníthat szabálysértéssé.
4. § A szabálysértést az elkövetése idején hatályban volt jogszabály szerint kell elbírálni, kivéve, ha az elbíráláskor hatályban levő jogszabály az elkövető számára kedvezőbb megítélést eredményez.
5. § Szabálysértés miatt az elkövető akkor vonható felelősségre, ha cselekménye szándékos vagy gondatlan, kivéve, ha a szabálysértést meghatározó külön jogszabály csak a szándékos elkövetést bünteti.
10. § (1) Nincs helye felelősségre vonásnak, ha a cselekmény elkövetésétől hat hónap eltelt (elévülés).
(2) Ha a szabálysértés azzal valósul meg, hogy az elkövető valamely helyzetet, állapotot nem szüntetett meg, az elévülés mindaddig nem kezdődik el, amíg ez a helyzet vagy állapot fennáll.
12. § A szabálysértés miatt az elkövető ellen foganatosított eljárási cselekmény az elévülést félbeszakítja. A félbeszakítás napjával az elévülés határideje ismét elkezdődik. A cselekmény elkövetésétől számított két év elteltével azonban felelősségre vonásnak nincs helye.
49. § (1) A szabálysértési hatóság az eljárást felfüggeszti, ha
a) az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben a döntés más szerv hatáskörébe tartozik,
(2) Az eljárás felfüggesztése az elévülést félbeszakítja. A cselekmény elkövetésétől számított két éven belül azonban az eljárást a rendelkezésre álló adatok alapján be kell fejezni.
52. § (1) A szabálysértési hatóság tárgyalást tart, ha az ügy tárgyalás nélkül (51. §) nem intézhető el.
(2) A tárgyaláson a szabálysértési hatóság meghallgatja az elkövetőt, a tanúkat, továbbá - szükség esetén - a szakértőt.
(3) A tárgyalásra rendszerint a szabálysértési hatóság helyiségében kerül sor. Indokolt esetben a tárgyalást a szabálysértési hatóság székhelyén kívül is meg lehet tartani.
(4) A tárgyalásról jegyzőkönyvet vagy hangfelvételt kell készíteni. Ebben tömören fel kell tüntetni mindazt, ami az ügy eldöntése szempontjából lényeges. A jegyzőkönyvben vagy hangfelvételen fel kell tüntetni az elkövető és a tanú (szakértő) természetes személyazonosító adatait és lakcímét, valamint az ügy szempontjából jelentős egyéb adatait.
(5) A szabálysértési eljárást általában egyetlen tárgyaláson be kell fejezni, és az elsőfokú határozatot lehetőleg az eljárás megindításától számított harminc napon belül meg kell hozni. Ez utóbbi rendelkezés akkor is irányadó, ha a szabálysértési hatóság nem tart tárgyalást.
62. § (1) A szabálysértési hatóság a tárgyalás alapján határozatot hoz, és ebben az elkövetővel szemben büntetést (intézkedést) alkalmaz, vagy az eljárást megszünteti (48. §).

17/1968. (IV.14.) kormányrendelet az egyes szabálysértésekről 
112. § (1) Aki ipari tevékenységet jogosulatlanul folytat, vagy olyan ipari tevékenységet gyakorol, amelyre iparjogosítványa nem jogosítja, harmincezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
(2) Azt a munkaeszközt, amellyel az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértést elkövették, el lehet, a szabálysértés egy éven belüli ismételt elkövetése esetén pedig el kell kobozni.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárásról (továbbiakban Áe.)
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.

85/1997. (V.28.) kormányrendelet a telepengedélyezési eljárásról szóló 20/1982. (X.12.)IpM rendelet hatályon kívül helyezéséről;

Megállapított tényállás:

Eljárásom során tájékoztatást és az iratok megküldését kértem a jegyzőtől.
A válaszból megállapítottam panaszos 1999. márciusában szóbeli bejelentést tett a helyi jegyzőnél, miszerint szomszédja az ingatlana udvarán sírkőkészítési- és csiszolási tevékenységet folytat és a szálló kőpor miatt saját kertjét nem tudja rendeltetésszerűen használni. A hatóság 30 napon belül tárgyalást tartott, határozatot az ügyben azonban nem hozott. A jegyző, amikor tudomására jutott, hogy a panaszos szomszédja vállalkozói engedélyt kíván kiváltani, arról tájékoztatta a Pest megyei Kézműves Kamarát, hogy Szigetszentmiklós általános rendezési terve  nem teszi lehetővé az adott ingatlanon sírkőkészítő tevékenység folytatását. A Kézműves Kamara ennek ellenére kiadta a vállalkozó igazolványt. Ekkor a jegyző megismételte tájékoztatását és kérte, hogy a Kézműves Kamara vonja vissza az igazolványt. Az önkormányzat megkereste a Közép-Duna-Völgyi Környezetvédelmi Felügyelőséget, van -e a panaszos szomszédjának engedélye a tevékenység folytatására. A válaszból kiderült, hogy miután a telepengedélyezésről szóló jogszabályt 1997-ben hatályon kívül helyezték, szakhatósági állásfoglalásuk nem szükséges a sírkőkészítési tevékenység folytatásához, azonban a sűrün lakott környezetben nem javasolják. A jegyző eljárásom során utóbb arról tájékoztatott, hogy a panaszos szomszédjának vállalkozói igazolványát a 80/1999. (VI.11.) kormányrendelet hatályba lépését követően a Kézműves Kamara visszavonta, továbbá, hogy a panaszlott személy ingatlanát elidegenítette. A jegyző tájékoztatásából az is kitűnt, hogy a panaszos szomszédja több tanúval igazolta, hogy tevékenységével felhagyott.

A vizsgálat megállapításai:

A rendelkezésre álló iratokból megállapítottam, hogy a jegyző bár a telepengedélyezi eljárások szabályainak hiánya miatt nem tudott intézkedni az ipari-kereskedelmi ágazatba tartozó ügyben, nem élt más jogszabályok adta lehetőséggel. Az Áe. 27.  § (2) bekezdése értelmében a "köztisztviselő köteles az ügyfelet meghallgatása során a szükséges tájékoztatással ellátni, továbbá jogaira és kötelességeire figyelmeztetni. A közigazgatási szerv az eljárás során gondoskodik arról, hogy az ügyfelet a jogszabályok ismeretének hiánya miatt ne érje hátrány". A hivatkozott törvény 2. § (4) bekezdése úgy rendelkezik, hogy  "A közigazgatási szervek feladataikat a lakosság tevékeny közreműködésével látják el. Az államigazgatási eljárás a hatóság, az ügyfelek, továbbá az eljárásban részt vevő más szervek és személyek hatékony együttműködésére épül. E jogszabályhely alkalmazásával a jegyzőnek birtokvédelmi eljárást kellett volna lefolytatni, hiszen a panaszosnak az eljárás megindítása alapjául szolgáló beadványában elsősorban azt kifogásolta, hogy zavarja a szomszédja tevékenysége. Ezért akkor járt volna el  helyesen a jegyző, ha a panaszost kioktatja arról, hogy birtokvédelmi eljárásban a a zavaró tevékenység folytatását megtilthatja és le is folytatja a birtokvédelmi eljárást. E helyett a jegyző szabálysértési eljárást  indított, ugyanakkor azt nem fejezte be. A jegyző az eljárásával az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével  és az azzal szervesen összefüggő tisztességes eljáráshoz való joggal kapcsolatban visszásságot okozott. A határozat meghozatalának elmualszásával sérült a panaszosnak a az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében biztosította tulajdonhoz fűződő joga (miután ingatlana rendeltetésszerű használatában korlátozva volt), továbbá az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében biztosított jogorvoslati jog  A Kézműves Kamara eljárása annak ellenére szabályos volt, amikor kiadta az iparjogosítványt, hogy a területen a rendezési terv ilyen tevékenység folytatására nem ad lehetőséget. A vállalkozói tevékenységről szóló törvény szerint ugyanis csak a hatósági engedélyhez kötött tevékenység esetében tagadhatja meg a vállalkozói engedély megadását. A Kézműves Kamara ahogy megjelent a telepengedélyezési eljárásról szóló 80/1999. (VI.11.) kormányrendelet, az igazolványt visszavonta. E jogszabály  3. § (1) értelmében a telepengedélyt a telep fekvése szerint illetékes települési önkormányzat (fővárosban a fővárosi kerületi önkormányzat) jegyzőjétől (a továbbiakban: jegyző) kell kérni.
A (2) bekezdés kimondja, hogy "Új telep létesítése, vagy a telepengedéllyel rendelkező telepen folytatott tevékenységi kör bővítése, megváltoztatása vagy módosítása esetén az új telep használatba vételét (építési tevékenység végzése esetén a használatbavételi engedélyezési eljárást követően), illetve a tevékenységi kör bővítésével, megváltoztatásával, módosításával járó tevékenység megkezdését megelőzően kell a telepengedélyt kérni. Jogerős telepengedély nélkül a tevékenységet megkezdeni, folytatni, illetve módosítani nem lehet". A 7. § (1) szabályozza a jegyző feladatát az eljárásban: "A jegyző a telepengedélyt akkor adja meg, ha a szakhatósági hozzájárulások alapján megállapítja, hogy a telep megfelel a munkavégzésre (munkahelyre) vonatkozó előírásoknak, a tevékenység a telep környezetében élők nyugalmát nem zavarja, a dolgozók, a környezetben élők egészségét és a környezetet nem veszélyezteti."
Mint arról a jegyző tájékoztatott, a panaszos szomszédja elidegenítette az ingatlanát, s az iratokban fellelhető a szomszéd tanukkal igazolt azon nyilatkozata, hogy nem gyakorolta a sírkőkészítő tevékenységét amióta a vállalkozói igazolványát visszavonták. A kötelezést kimondó határozatra, illetőleg érdemi határoza - tekintettel arra, hogy az okafogyottá vált - nem igen kerülhet sor. Ugyanakkor a megindult szabálysértési eljárást be kell fejezni.

Felkérem Szigetszentmiklós Önkormányzata jegyzőjét az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján, hogy 

1.) soron kivül fejezze be a folyamatban lévő szabálysértési eljárást…
2.) gondoskodjon hivatalában mind az anyagi-, mind az eljárási jogi szabályok maradéktalan megtartatásáról.
Felkérem tovább a jegyzőt, hogy az ajánlással kapcsolatban ,kialakított álláspontjáról, illetőlegtett intézkedéséről az Obtv. 21. § (2) bekezdésében foglaltak szerint 30 napon belül tájékoztasson.

Budapest, 2000.április 11.

Gönczöl Katalin