OBH 4454/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó
Tárgy: Büntetésvégrehajtási intézet eljárása

Az eljárás megindulása:
	A panaszos hivatalomhoz intézett levelében leírta, hogy fogvatartása körülményei miatt panaszt tett a Budapesti Fegyház és Börtön parancsnokánál, de annak kivizsgálása elmaradt. Amikor a panaszról nevelője és a felügyeletet ellátó őrök tudomást szereztek, igyekeztek rábírni őt a panasz visszavonására. Miután ez nem járt sikerrel, a panaszost tettleg bántalmazták. A bántalmazás miatt büntető feljelentést tett. Levelében sérelmezte panaszhoz való jogának büntetés-végrehajtási intézet általi megsértését.

A megállapított tényállás:
	A panaszost 1998 szeptember 23-án fogadta be a Fővárosi Büntetésvégrehajtási Intézet. 1999. július 22-én a Budapesti Fegyház és Börtönbe szállították át. Fogvatartásának ideje alatt 14 alkalommal nyújtott be kérelmet, ill. terjesztett elő panaszt különböző hivatalos szerveknél,  további öt alkalommal terjesztett elő egyéb kérelmet a  Budapesti Fegyház és Börtönben a fogvatartási körülményeivel kapcsolatban. A büntetés-végrehajtási intézet nyilvántartása szerint kérelmeit, beadványait minden esetben haladéktalanul továbbították, a fogvatartási körülményeit érintő, helybeni panaszait pedig parancsnoki utasításra kivizsgálták. A panaszos bántalmazás miatt tett feljelentése alapján az Fővárosi Ügyészség Nyomozó Hivatala a nyomozást megtagadta. A nyomozás megtagadása miatt a panaszos jogorvoslattal nem élt.

Érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok:
•	 A Magyar Köztársaság Alkotmánya:
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
(2) Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni.
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.

•	 A szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996 (VII.12.) IM rendelet:
6. § (1) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, a fogvatartottnak a fogvatartással összefüggő ügyében - hivatalból vagy kérelemre - azon intézet kijelölt szervezeti egységének a vezetője dönt, ahol a fogvatartott a büntetés vagy intézkedés végrehajtása céljából tartózkodik. A fogvatartott a fogvatartással összefüggő ügyében - a kérelem, bejelentés tárgyának a megjelölése nélkül - személyes meghallgatást kérhet az intézet szervezeti egységeinek a vezetőitől vagy a parancsnoktól, hozzájuk írásban közvetlenül is fordulhat.
(2) A fogvatartott az (1) bekezdés szerinti döntés (intézkedés, határozat) ellen, vagy annak elmulasztása esetén panasszal fordulhat a parancsnokhoz. Ha a döntést a parancsnok, vagy jogszabályban meghatározott esetekben a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága (a továbbiakban: Országos Parancsnokság) kijelölt szervezeti egységének a vezetője hozta, a panaszt az országos parancsnok bírálja el.
(3) Ha jogszabályban meghatározott esetekben a fogvatartott ügyében az országos parancsnok döntött, a panaszt az igazságügyminiszter bírálja el.
(4) A panaszt a fogvatartott a döntés közlésétől, illetve a döntés elmulasztásától számított tizenöt napon belül terjesztheti elő. Ha a fogvatartott a panasz megtételében akadályoztatva volt, a tizenöt napos határidő az akadály megszűnésétől számít.
(5) A panaszt tizenöt napon belül kell elbírálni, e határidő indokolt esetben harminc nappal meghosszabbítható. A panasz elbírálásáról a fogvatartottat tájékoztatni kell.
(6) A parancsnok, az országos parancsnok, illetve az igazságügyminiszter döntése - ha jogszabály kivételt nem tesz - végrehajtható.
(7) Jogszabályban meghatározott esetekben a döntés ellen a fogvatartott a büntetés-végrehajtási bíróhoz (a továbbiakban: bv. bíró) fellebbezhet, illetve keresettel fordulhat a bírósághoz.
86. § (1) A levelezés biztonsági ellenőrzésének célja a fogvatartás biztonságának a fenntartása, a biztonságot sértő vagy veszélyeztető cselekmények megelőzése.
(2) Az ellenőrzés az intézet biztonsági helyzetétől és az elítélt fogvatartásának a biztonsága körében felmerült tényektől függően szúrópróbaszerűen vagy kellő rendszerességgel történhet.
(3) Az ellenőrzés kiterjedhet a levél felbontására, melynek célja annak megállapítása, hogy a levél nem tartalmaz-e a biztonságra veszélyes tárgyat vagy információt. Az ellenőrzésnél technikai (vegyi) eszköz és különlegesen kiképzett kutya is igénybe vehető.
(4) Az elítéltnek a hatóságokkal, a nemzetközi szervezetekkel és a védővel való levelezése tartalmilag nem ellenőrizhető. Ha alapos indok merül fel arra, hogy az elítélt részére érkező levelek nem a borítékban megjelölt hatóságtól, nemzetközi szervezettől vagy a védőtől származnak, a levelet az elítélt jelenlétében - jegyzőkönyv egyidejű felvétele mellett - kell felbontani. Az ellenőrzés csak a feladó azonosítására szolgálhat.
(5) A levelezés ellenőrzése szempontjából nemzetközi szervezetnek azon szervezetek minősülnek, amelyek tevékenysége az emberi jogok érvényesülésének a vizsgálatára kiterjed.
87. § (1) Ha az intézet az általa tartalmilag ellenőrizhető levél tekintetében megállapítja, hogy az intézet, illetve a fogvatartás biztonságát veszélyeztető adatot, információt vagy tárgyat tartalmaz, az ilyen levél nem továbbítható, az elítéltnek nem kézbesíthető.
(2) A levél továbbításának vagy kézbesítésének a megtagadását az elítélttel közölni kell, a levelet - kivéve, ha fegyelmi eljárás vagy büntetőeljárás indítása szükséges - vissza kell adni, illetve a feladónak vissza kell küldeni. Az elítéltnek érkezett levél biztonságot nem veszélyeztető részéről az elítéltet szóban tájékoztatni kell.
242. § (1) Az intézet a fogvatartás biztonsága és az intézet rendje védelme érdekében - a rendelkezési jogkör gyakorlója által hozott előírások végrehajtása mellett - ellenőrzi az előzetesen letartóztatott levelezését, csomagküldeményét és látogatását.

•	 Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv.:
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

A vizsgálat megállapításai:
	A bántalmazás miatt tett feljelentés alapján lefolytatott hatósági eljárást nem vizsgáltam, tekintettel arra, hogy panaszos a nyomozást megtagadó határozat ellen panaszt nem nyújtott be, és az állampolgári jogok országgyűlési biztosának hatásköréről szóló törvényi rendelkezés szerint vizsgálat lefolytatására csak akkor van lehetőségem, ha az adott ügyben a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket kimerítették.
	Ami a panasznak a kérelmek és panaszok továbbításának, azok intézeti kivizsgálásának elmaradásával kapcsolatos részét illeti, vizsgálatom során megállapítottam, hogy a panaszos állítása nem alapos. A Budapesti Fegyház és Börtön eljárása a panaszhoz való joggal összefüggésben visszásságot nem okozott.
	A panasz vizsgálata során megtekintettem panaszosnak a Budapesti Fegyház és Börtön számítógépes nyilvántartásában rögzített adatait. A büntetés-végrehajtási intézet számítógépes nyilvántartása arról tanúskodik, hogy a panaszos hivatalos szervekhez intézett panaszait, kérelmeit már másnap továbbították. A bv. intézet parancsnokához intézett panaszait helyben kivizsgálták, az azokban hozott döntéseket a panaszos tudomásul vette, azok ellen jogorvoslattal nem élt. A vizsgálatom során tehát nem vált ismeretessé olyan adat vagy tény, amely állításának valóságát támasztotta volna alá, ezért a vizsgálatot megszüntetem.

Budapest, 2000. december 5.

Gönczöl Katalin