OBH 4314/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Tárgy: lakásbérlet megszűnése
fizetés-elmaradás miatt.

Az eljárás megindulása:

A panaszos azért fordult kérelemmel az Országgyűlési Biztos Hivatalához, mert Heves Város Önkormányzata nem részesítette őket támogatásban az adósság rendezéséhez, és a lakásbérleti szerződésüket felmondta.

A diszkrimináció lehetőségének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam, melynek során az önkormányzattól beszereztem a kérelemmel kapcsolatos iratokat, melynek alapján a következőket állapítottam meg:

A tényállás:

A panaszos és családja 1990-től lakott az önkormányzati tulajdonú bérlakásban bérlőként, de a férje elköltözésétől fogva, 1992-től a lakás bérleti díját nem fizette. Gyermekeit egyedül nevelte, és a munkanélküli segélyből a bérleti díjat és a közüzemi számlákat nem tudta fizetni. Az önkormányzat a hátralék megfizetésére többször - eredménytelenül - felszólította, míg 1995 -ben a panaszos lakásbérleti szerződését felmondta. A lakásbérlet megszűnésével a panaszos jogcím nélküli lakáshasználóvá vált, aki a lakás elhagyására kötelezhető, és fél év után a lakáshasználati díj összegét a tulajdonos önkormányzat a lakbér többszörösére is emelheti.

Az önkormányzat 1997-től a panaszost havi 9963 Ft lakáshasználati díj megfizetésére szólította fel, majd 1998-ban a lakás kiürítése, és a hátralék megfizetésére kötelezése iránt bírósági eljárást indított. A bíróság a követelésnek helyt adott, és 1998. július 10-én kötelezte az alperest, hogy fizessen meg a tulajdonosnak 142.784.- Ft-ot, és 1997 június 1-jétől a kifizetés napjáig annak 20 % -os kamatát, valamint a lakás kiürítéséig havi 9963 Ft lakáshasználati díjat.

A panaszos csak a bíróság jogerős ítéletét követő végrehajtási eljárásban kérte az önkormányzatot, hogy a 96/1998. (V. 13.) Korm. rendelet alapján az adósságának a 70 %-át engedje el. A képviselőtestület a kérelmet az 1998. szeptember 14-i ülésén megtárgyalta, és úgy határozott, hogy az ügyfél - ha a 30 % önrész befizetését igazolja - az önkormányzati rendelet szabályai szerint az adósság 70 % -ának erejéig visszatéritendő, kamatmentes támogatásra vonatkozó szerződést köthet. A panaszos e határozat kézhezvételét követően 1998. októberében bejelentette, hogy a 30 % -os önrészt jelentő 45.816 Ft -ot egy összegben nem tudja befizetni, kérte, hogy az önkormányzat ahhoz nyújtson vissza nem térítendő támogatást. 

A jogerős bírósági ítélet alapján indult végrehajtási eljárásban a panaszos a lakáskiürítésre vonatkozó végrehajtás bírósági felfüggesztését kérte. A teljesítési szándéka igazolására a végrehajtónak több részletben 70 ezer forintot ki is fizetett, és az önkormányzattól kérte, hogy az adósságát, illetve az önrészét ennek arányában csökkentse. Az önkormányzat azonban, mint végrehajtást kérő, a végrehajtás bírósági felülvizsgálata iránti perben a panaszos kérelmének elutasítását kérte, mert mint közölte, a panaszos a lakáshasználati díjat a bíróság ítélete óta sem fizette. 
A panaszosnak emellett vízdíj, és egyéb közüzemi díjak fizetésének elmaradása miatt is több százezer forint hátraléka gyűlt össze. Az adós a kérelmének elutasítását követően 1999. július 13-án postai befizetési lapon befizette a 45.816 Ft -ot, és - állítása szerint - azt az önkormányzatnál hivatalosan bemutatta, és arról fénymásolatot is készítettek. Azzal bíztatták, hogy majd értesítik, hogy mikor jöhet szerződést kötni. Értesítést azonban nem kapott. Amikor legközelebb - 1999 szeptemberében - ismét felkereste az önkormányzatot, a jogi képviselő közölte vele, hogy a szerződés megkötésére már nincs lehetőség. Az elutasítást az indokolta, hogy az önkormányzat csak az 1999. augusztus 31. napjáig megkötött szerződésekre kifizetett összegek után igényelhet a központi költségvetéstől támogatást. Mivel az önkormányzat álláspontja szerint az ügyfél a 30 % befizetését csak e határidő után igazolta, így amennyiben az önkormányzat a szerződést a határidő után is megkötötte volna, úgy az átvállalt tartozást teljes mértékig költségvetési támogatás nélkül kellett volna állnia. 

Az önkormányzat a megkeresésemre tájékoztatott, hogy a panaszos 1999 őszén a lakást elhagyta. Az ügy előzményei kapcsán arról is tájékoztatott, hogy a panaszos korábban az adósság rendezése érdekében az önkormányzatot nem kereste meg, lakásfenntartási támogatást sem igényelt. A lakás elhagyásakor a lakbér hátralék, és annak kamatai, valamint a bérleti szerződés megszünését követő lakáshasználati díj összegének hátralékai összesen 369.070 Ft-ot tettek ki, az egyéb elmaradások, mint a vízdíj, és egyéb közüzemi díjak fizetésének elmaradása miatt további 650.000 Ft hátraléka gyűlt össze. A panaszos a bírósági végrehajtónak, és az önkormányzatnak összesen 175.000 Ft-ot fizetett be.  

A panaszos sérelmezte, hogy ő a rendelet feltételeinek eleget tett, az önkormányzat azonban a kormányrendeletnek nem tett eleget, amikor az adósságának 70 %-át nem engedte el.

Alkalmazott jogszabályok:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

A lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló 1993. évi LXXVIII. törvény

20. § (1) A lakást jogcím nélkül használó lakáshasználati díjat köteles fizetni. A használati díj a lakásra megállapított lakbérrel azonos összeg. (3) Önkormányzati lakás esetén a használati díj emelésének mértékét és feltételeit önkormányzati rendelet határozza meg.

24. § (1) a) A bérbeadó a szerződést írásban felmondhatja, ha a bérlő a lakbért a fizetésre megállapított időpontig nem fizeti meg;

25. § (1) Ha a bérlő a bérfizetésre megállapított időpontig a lakbért nem fizeti meg, a bérbeadó köteles a bérlőt - a következményekre figyelmeztetéssel - a teljesítésre írásban felszólítani. Ha a bérlő a felszólításnak nyolc napon belül nem tesz eleget, a bérbeadó további nyolc napon belül írásban felmondással élhet.
96/1998. (V. 13.) Korm. rendelet a szociálisan hátrányos helyzetben lévők adósságterhének enyhítéséről és lakhatási körülményeinek javításáról

5. § (1) Az önkormányzat az adóssal kötött szerződés keretében adósságkezelési támogatást nyújthat, amelynek összege nem haladhatja meg az adósságkezelési támogatás körébe bevont, az adóst terhelő tartozások együttes összegének 70%-át (2) Az adósságkezelési támogatás nyújtható - az önkormányzat rendeletében foglaltak szerint - visszatérítendő vagy vissza nem térítendő támogatás formájában. (3) c./ Az adósságkezelési támogatás körébe vonható tartozás a legalább hathavi lakbérhátralék;

8. § (1) Az önkormányzat az adósságkezelési formák 5-7. § szerinti alkalmazása során kifizetett összeg 55%-át, a társadalmi-gazdasági és infrastrukturális szempontból elmaradott, illetve az országos átlagot jelentősen meghaladó munkanélküliséggel sújtott települések önkormányzata [219/1996. (II. 24.) Korm. rendelet] 80%-át igenyelheti a központi költségvetéstől az abban megjelölt keretösszeg erejéig.

13. § (2) Az önkormányzat az 1998. szeptember 30. napjáig kihirdetett rendelet alapján az adóssal 1999. augusztus 31. napjáig megkötött szerződésekre kifizetett összegek után igényelhet a központi költségvetéstől támogatást.

A vizsgálat megállapításai:

A Heves Város Önkormányzata a 96/1998. (V.13.) Kormányrendelet alapján megalkotta a 12/1998. sz. rendeletét a szociálisan hátrányos helyzetben lévők adósságterhének enyhítéséről.
A képviselőtestület a panaszos kérelmét az 1998. szeptember 14-i ülésén megtárgyalta, és az ügyfél részére az adósság 70 % -ának erejéig visszatéritendő támogatás nyújtásáról határozott.

Az önkormányzat - a 219/1996. (II. 24.) Korm. rendelet értelmében, mint az országos átlagot jelentősen meghaladó munkanélküliséggel sújtott település - a 96/1998. (V.13.) Korm. rendelet 8. § (1) bekezdése alapján a központi költségvetésből az általa, adósságkezelésre kifizetett összeg 80 % -ának megtérítésére tarthatott igényt. A 13. § (2) bekezdése alapján azonban, csak az adóssal 1999. augusztus 31. napjáig megkötött szerződésekre kifizetett összegek után igényelhette a központi támogatást. 

A vizsgálatom megindításakor figyelembe vettem, hogy az önkormányzat a panaszos ügyében egyrészt, mint bérbeadó és végrehajtást kérő, másrészt, mint a szociális alapellátást biztosító szervezet szerepelt. Az önkormányzat a lakások bérbeadása során gazdálkodási tevékenységet végez, melyben a követeléseinek behajtása iránt intézkedni köteles. Adósság elengedésére csak jogszabályban meghatározott esetben, a képviselőtestület döntése alapján kerülhet sor. 

Az önkormányzat testülete a panaszos kérelmének elfogadásával lehetőséget biztosított számára, hogy az 1998-ban megállapított adósságának 70 %-át kamatmentesen, részletekben fizethesse meg, ha a 30 % megfizetését igazolja. E döntés nem tartalmazott rendelkezést arra vonatkozóan, hogy az önkormányzat ajánlata meddig áll fenn, ezért a szerződés megkötésének 1999 augusztus 31-ig nem volt akadálya. Az adósság 30 % -ának megfizetésével az önkormányzat nem jutott jogosulatlan előnyhöz, hiszen a panaszos tényleges adóssága annak összegét meghaladta. 

Az önkormányzatot a visszatérítendő támogatásként nyújtott összegek után is költségvetési támogatás illeti meg, a kamatmentes hitelekből az adósoktól befolyó összeget az önkormányzat - kizárólag lakásfenntartási támogatásra - ismételten felhasználhatja. Ezért az önkormányzat anyagilag is érdekelt volt abban, hogy minél több adóssal kösse meg a szerződést. A panaszos esetében a szerződés megkötése sem jelentette volna azonban a lakás kiürítésének elmaradását, így a szerződés elmulasztása nem állt az önkormányzat érdekében.

Eldöntendő kérdés maradt azonban, hogy az önkormányzatot terheli-e gondatlan mulasztás a szerződés megkötésének elmaradásában. 

A panaszos sem az időpont, sem a pontos hely, sem a másolatot átvevő személy megjelölésével nem támasztotta alá azt az állítását, hogy az 1999. július 13-án befizetett csekket 1999. augusztus 31-e előtt az polgármesteri hivatalban az arra illetékes személynek bemutatta, így az önkormányzatnak a - határidőn belüli bemutatást - tagadó nyulatkozatával szemben a panaszos bejelentése nem bizonyítható, és annak alapján mulasztás sem állapítható meg. 

Tekintettel arra, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. alapján nem áll módomban nyomozást folytatni annak megállapítása iránt, hogy a panaszos a befizetési szelvényt ténylegesen mikor mutatta be, az eljárásomat alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság megállapítása nélkül megszüntettem.

Budapest, 2000. március 22.

Gönczöl Katalin