OBH 4305/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr.Simonyi Anna

Az eljárás megindulása 

Panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a hajdúböszörményi jegyző nem válaszolt írásban arra a beadványára, amelyben az általa közterületen felépített, tulajdonában álló árusító pavilon bérbebeadásának,illetőleg eladásának engedélyezését kérte.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX törvény 16 §. (1) bekezdése se alapján vizsgálatot tartottam, mivel a rendelkezésre álló adatok alapján alkotmányos joggal összefüggésben visszásságra lehetett következtetni.

Alkalmazott jogszabályok

A Magyar Köztársaság Alkotmánya
    
13. § (1) bekezdés  A Magyar Köztársaság  biztosítja  a tulajdonhoz való jogot
57. § (5) bekezdés  A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelen lévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja. 
2. § (1) bekezdés A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvény (továbbiakban Áe.)

Az épített környezet alakításáról és védelméről 1997. évi LXXVIII. törvény 

A közterülethasználati engedélyezésről szóló 22/1970. (XI.18. ) ÉVM-KPM együttes rendelet (hatályon kívül helyezte az 1/1994. (I.7.) KTM rendelet)
 
Megállapított tényállás:

A panaszos 1998. január 27-én érkeztetett beadványában kérte, hogy a polgármesteri hivatal engedélyezze a közterületen álló trafik-ajándék pavilon fennmaradását, járuljon hozzá annak üzemeltetéséhez. Kérést azzal indokolta, hohy annak benyújtását megelőző egy évvel előtt a Hivatal jogtanácsosa arról tájékoztatta, hogy a pavilon nincs jó helyen, rontja a városképet, hosszú távú üzemeltetésre nem tudnak engedélyt adni. A hivatal szóban közölte a panaszossal, hohy az önkormányzat határozata alapján a pavailont le kell bontani. Ugyanezt a felvilágosítást adta a hatóság a panaszos pavilonját bérbevenni, vagy megvenni szándékozók részére is.

A vizsgálat megállapításai:

Eljárásom során  tájékoztatást  kértem jegyzőtől, aki az alábbiakban válaszolt: A panaszos jelenleg határozatlan időre szóló, visszavonásig érvényes közterület-használati engedéllyel rendelkezik. Az engedély visszavonása, vagy megszűnése esetén az engedélyes kártalanítási igény nélkül köteles a területet az eredeti állapotnak megfelelően visszaadni. Az önkormányzat elhatározta, hogy felméri a város területén lévő összes közterületi pavilont és annak eredményeképpen döntenek jövőbeni sorsukról, a helyi településrendezési terv és építési szabályzat előírásainak megfelelően. A helyi képviselő testület előtt napirenden van a közterület-használat rendjét szabályozó rendeletelkészítése. A megalkotandó rendelet fogja meghatározni, hogy milyen feltételek mellett maradhatnak meg, illetőleg kell megszűntetni a közterületen álló pavilonokat és egyéb felépítményeket, tekinettel arra, hogy azok zöme igen régen, hatósági engedéllyel kerültek elhelyezésre. A jegyző arról is tájékoztatott, hogy megkeresésem alapján írásban erősítette meg a panaszosnak adott szóbeli tájékoztatását.

A fentiekből megállapítottam, hogy  a  válaszadás  elhúzódásával a  jegyző  az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztossággal és az ezzel szervesen összefüggő tisztességes eljáráshoz való joggal kapcsolatban visszásságot okozott. Sérült a panaszosnak a tulajdonhoz /Alkotmány 13. § (1)bekezdés/ fűződő alkotmányos joga is, hiszen az írásbeli tájékoztatás hiánya miatt árusító pavilonja haszosításában bizonytalanságban tartotta őt az önkormányzat. Ugyanakkor meg kell állapítanom, hogy a a panaszos olyan engedély megadását kérte, amellyel rendelkezik, s az, hogy a pavilon nem üzemel, nem róható az önkormányzat terhére. A közterület-használati díjat mindaddig fizetni kell az engedélyesnek (függetlenül attól, hogy működik -e benne a vállalkozás, vagy sem), amíg a területet vissza nem adja az engedélyben meghatározottak szerint. 
Figyelemmel arra, hogy a jegyző a mulasztással okozott visszásságot saját hatáskörében orvosolta, a konkrét ügyben ajánlást nem teszek.

Szükségesnek tartom azonban felkérni Hajdúböszörmény Város  jegyzőjét, hogy gondoskodjék hivatalában a törvényben rögzített ügyintézési határidők betartásáról és a beadványok  megválaszolásáról.

Budapest, 2000. március 6.

Dr. Polt Péter