OBH 3984/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:
	A Mai Nap 1999. augusztus 22. számában megjelent "Kegyeletlen procedúra" című írás arról tudósított, hogy egy édesanya Pomázon nem tudott intézkedni huszonnyolc esztendősen elhunyt fia világi szertartás szerint történő eltemetéséről. Pomázon a temetők a katolikus és református egyház tulajdonában állnak, és az általa kiválasztott katolikus temetőben a plébános szabadsága miatt  két napig nem lehetett a temetést megrendelni. Az édesanya 1999. szeptemberében személyesen is panasszal fordult hozzám, amelyben előadta, hogy a pomázi katolikus temetőbe csak azt az elhunytat lehet eltemetni, akit a katolikus szertartás szerint búcsúztatnak, ezért kénytelen volt igénybe venni az egyházi szertartást. Sérelmezte azt is, hogy amikor a plébános  megérkezett, első kérdése az volt a gyászoló szülőkhöz, hogy fizetik-e az egyházi adót. Az édesanyának azonban nem volt szándékában az egyházat támogatni, mert ugyan őt is és fiát is  katolikusnak keresztelték, de a vallásukat nem gyakorolták. Úgy gondolja ezért történt, hogy a temetőben egy olyan sírhelyet jelöltek ki elhunyt fia számára, ami egy szemétdomb közepén volt méteres talajvízzel.  Említette azt is, hogy a sírok olyan közel fekszenek a szomszédos veteményes kerthez, hogy az közegészségügyi szempontból aggályosnak látszik.
Panaszolta még, hogy a Polgármesteri Hivatalban fia halotti anyakönyvi kivonata helyett, házassági anyakönyvi kivonatát adták ki részére, továbbá, hogy a temetés költségeihez a testvérétől kapott távirati pénzküldeményt nem kézbesítette a posta.

Érintett alkotmányos jog:
•	A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam. A jogállamiságból következik a jogbiztonsághoz, és a tisztességes eljáráshoz való jog. [Alkotmány 2. § (1) bekezdés] 
•	A Magyar Köztársaságban minden embernek vele született joga van az emberi méltósághoz. Az emberi méltósághoz való jogból fakad a hozzátartozók kegyeleti joga,  joguk arra, hogy szeretteik holttestét méltó körülmények között eltemettessék. [Alkotmány 54. § (1) bekezdés]
•	A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a gondolat, a lelkiismeret és vallás szabadságára. [Alkotmány 60. § (1) bekezdés]
•	A Magyar köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás politikai, vagy más vélemény nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül [Alkotmány 70/A § (1) bekezdés].
•	A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez. [Alkotmány 18. §] 

Alkalmazott jogszabályok:
•	A panasz keletkezése idején hatályban lévő a temetőkről és a temetkezési tevékenységről szóló 10/1970. (IV. 17.) ÉVM- EüM. együttes rendelet 1. § (1) bekezdése, mely szerint a települési, fővárosban a fővárosi önkormányzat gondoskodik -a helyi népesedési szempontok figyelembevételével a helyi viszonyoknak és az előírásoknak megfelelő- köztemető létesítéséről, illetőleg fenntartásáról
Nem szükséges köztemetőt létesíteni, ha a városban (községben) temetkezésre alkalmas felekezeti temető van.
(3) bekezdés: A köztemető, illetve a felekezeti temető fenntartója köteles felekezethez való tartozásra vagy egyéb megkülönböztetésre tekintet nélkül -figyelemmel a felekezeti temetőfenntartónak az állam által is elismert vallási szokásaira-lehetővé tenni a halottak eltemetését az általa fenntartott temetőben.
Ez a rendelkezés nem vonatkozik a különleges rendeltetésű temetőkre (Nemzeti Panteon, hősi temetők, stb.)
(4) bekezdés: A temetőkben polgári, valamint egyházi szertartással történő temetés egyaránt lebonyolítható.
•	Az 1999. október 1. napján hatályba lépett a temetőkről és a temetkezésről szóló 1999. évi XLIII. tv. 1. §-a, mely szerint a tisztességes és méltó temetés , valamint a halottak nyughelye előtt a tiszteletadás joga mindenkit megillet az elhunyt személyére, vallási illetve lelkiismereti meggyőződésére, valamely faji csoporthoz tartozására, nemzeti-nemzetiségi hovatartozására, a halál okára, vagy bármely más megkülönböztetésre tekintet nélkül.
2. § (2) bekezdés: A törvény rendelkezéseit alkalmazni kell 
a.) azoknak az egyházaknak, felekezeteknek és vallási közösségeknek, települési önkormányzatoknak, kisebbségi önkormányzatoknak, gazdálkodó szervezeteknek, közhasznú szervezeteknek, amelyek tulajdonában, kezelésében, fenntartásában, üzemeltetésében működő vagy lezárt temető, illetőleg temetkezési emlékhely vagy halotthamvasztó van.
6. § (1)-(4) bekezdése. A temető tulajdonosának feladata a temető tárgyi és infrastrukturális létesítményeinek, zöldfelületeinek, valamint sírhelytábláinak megépítése, illetőleg kialakítása. A temető tulajdonosának feladata a temető kegyeleti méltóságának őrzése. 
A temető tulajdonosa -ha nemzetközi szerződés másként nem rendelkezik- köteles a temető fenntartásáról, továbbá üzemeltetéséről gondoskodni. E feladatait saját maga, illetve -szerződés alapján - gazdálkodó szervezet útján is elláthatja.  A temető tulajdonosa a temető használatának rendjéről temető szabályzatot készít.   
7. § (1)-(2) bekezdés: A temető fenntartásával, és üzemeltetésével összefüggő feladatok ellátását a temető fekvése szerint illetékes jegyző, a fővárosban a főjegyző ellenőrzi. A jegyző az (1) bekezdésben meghatározott jogkörében 
a.) felhív a jogszabályokban és a temetőszabályzatban foglalt rendelkezések betartására, 
b.) szabálysértési eljárást folytathat le.  
8. § (3) bekezdés: A köztemető létesítéséről bővítéséről, lezárásáról és megszüntetéséről a települési önkormányzat (fővárosban a fővárosi önkormányzat) gondoskodik.

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:
	A panaszban foglaltakkal kapcsolatban megkerestem Pomáz jegyzőjét, az ÁNTSZ  Pest Megyei Intézetét és a Magyar Posta vezérigazgatóját. 
	A panaszos által leírtak, valamint  a megkeresettek válasza alapján a következő tényállást állapítottam meg:
A panaszos fia 1999. július 10-én hunyt el. Az édesanya a  halotti anyakönyvi kivonatot 1999. július 14-én kérte a pomázi polgármesteri hivataltól. Itt valóban felcserélték a halotti anyakönyvi kivonat kiállítására szolgáló nyomtatványt a házassági anyakönyvi kivonat céljára szolgáló nyomtatvánnyal. A panaszosnak egy házassági anyakönyvi kivonatot adtak, amelyben a házasságkötés napjának az elhunyt elhalálozásának idejét írták. 
Ebből következik, hogy nyilvánvalóan téves intézkedés történt, amit a Polgármesteri Hivatal még azon a napon korrigált és kiadta a szabályszerű halotti anyakönyvi kivonatot. A számla tanúsága szerint a panaszos a következő napon rendelte meg a temetést a SZIGÜ Pest Megyei Temetkezési Rt.-nél. A számla tartalmából nem állapítható meg, hogy a panaszos a világi vagy a katolikus szertartás szerinti temetést kívánt-e. A jegyző tájékoztatása szerint Pomázon a temetők valóban egyházi kezelésben vannak.  A református, a katolikus, a szerb  és az izraelita vallásnak külön temetője van. Jelenleg két temetkezési vállalkozás van a településen, közülük az egyik több esetben végzett nem egyházi szertartással temetést [Kegyeleti Szolgálat Temetkezési Vállalat]. A Polgármesteri Hivatalba soha nem érkezett olyan panasz, amely azt kifogásolta volna, hogy csak egyházi szertartás szerint tudják eltemetni halottjukat a gyászolók. Az önkormányzatnak nagyon jó kapcsolata van a település történelmi egyházaival.
	A panaszban foglaltak azonban felvetik annak lehetőségét, hogy a világi szertartás szerinti temetkezésre vonatkozó szabályok és eljárás a felekezeti temetőkben nem kellően kidolgozott. Az alkotmány minden állampolgár számára biztosítja a lelkiismereti és vallásszabadságot és tiltja a vallás vagy más vélemény szerinti megkülönböztetést. Az alkotmány idézett rendelkezései nemcsak a vallás szabad gyakorlását, és a vallási szertartással való temetéshez való jogot jelentik, hanem azt is, hogy ha a  hozzátartozó világi szertartást szeretne, akkor ezt  megkülönböztetés nélkül lehetővé tegyék számára.
	A panaszos azon észrevételével kapcsolatban, hogy a temetőben olyan sírhelyet jelöltek ki, amely egy szemétdomb közepén volt, méteres talajvízzel, a megyei tisztifőorvos azt a választ adta, hogy már 1998. novemberében érkezett egy panaszbejelentés arról, hogy a katolikus temető patak felöli oldalán a kiásott sírgödröt talajvíz lepi el kb. 15-20 cm magasságban. Ezért a temetés előtt közvetlenül a Végtisztesség Kft. dolgozói búvárszivattyúval eltávolítják a vizet, azonban a bomlásnak induló tetem súlyosan szennyezi a talajvizet. Ezért a városi ÁNTSZ a pomázi polgármesteri hivatalt, mint első fokú környezetvédelmi hatóságot, sürgős intézkedés megtételre kérte fel. A polgármesteri hivatal válasza szerint ez az állapot nem állandó jellegű, csak időszakosan, főleg csapadékos időben fordul elő a mélyebben fekvő területeken. Egyben tájékoztatott arról is, hogy a talaj kevésbé vízáteresztő, agyagos szerkezetű, így a patak szennyeződése nem valószínű. Amennyiben mégis víz gyűlik össze a kiásott sírhely alján, csak annak eltávolítása után történhet meg a temetés. Ismételt panaszbejelentés alapján 1999. március 24-én a városi intézet munkatársai helyszíni szemlét tartottak a katolikus temetőben. Az ellenőrzés során megállapították, hogy sürgősen új köztemetőt kell kijelölni, mivel a temető betelőben van, már csak a patak mellett van egy sor sírhely, de a talajvíz ott magas. Átiratban kérték a polgármesteri hivataltól a temető bővítésének napirendre tűzését, mivel erről az önkormányzatnak kell döntenie a városi tisztifőorvos véleményének figyelembevételével.
A jegyző ezzel kapcsolatban arról tájékoztatott, hogy a temető rendezési tervét 1997-ben már elfogadta a testület. A temetőben, főleg annak régi katolikus részén, gyakran jelentkezett talajvíz. Az új köztemető nagyobb része azonban magántulajdonban van, a kárpótlási földalapba tartozott. Így nehezítette a helyzetet, hogy meg kellett várni a tulajdonosok bejegyzését is. Az önkormányzat folyamatosan törekszik arra, hogy a részaránytulajdon felvásárlásával birtokába jusson a területnek, de  anyagi helyzete nem teszi lehetővé az ingatlanok egyszerre történő felvásárlását.
2001. májusában telefonon történt érdeklődésemre a jegyző arról tájékoztatott, hogy a új köztemetőt még nem nyitották meg, az ingatlanok felvásárlása jelenleg is folyik. A jegyző véleménye szerint a temetőben van még elegendő temetkezési hely, a problémát az jelenti, hogy a hozzátartozók éppen a temető régebbi, talajvizes területén szeretnek temetkezni. Az ÁNTSZ a területen eddig még nem tiltotta meg a koporsós temetést.
	A panaszos azon sérelmét, hogy a temetés költségeihez a testvére által  táviratilag feladott pénzküldeményt számára a pomázi posta nem kézbesítette a Magyar Posta Rt. vezérigazgatója vizsgálta ki. Tájékoztatása szerint, a pénzküldeményt 10.40- kor  adták fel Nagylengyelben un. gyorsutalványon. Az utalvány-bevételi napló tanúsága szerint a díjszabásnak megfelelő 985.-Ft. feladási díjat kellett fizetni. A feladóval telefonon történt egyeztetés során is bebizonyosodott, hogy a küldemény továbbításáért biztosan nem 6000.-Ft-t fizettek, hanem 1000.-Ft. alatti összeget. A feladó nem is értette, hogy a testvére miért tett panaszt. A kezelési okiratok alapján megállapítható, hogy az utalványt július 14-én, 10.46-kor továbbították a pomázi 1-es postára, ahol előjegyezték a hivatali kézbesítő napló 564. tétele alatt. A panaszos az utalvány érkezéséről telefonon érdeklődött a postán, ahol elmondták, hogy 30.000.-Ft. értékhatár fölött a posta a címzettet értesíti az utalvány érkezéséről, az utalvány kifizetése azonban a postán történik, ezt így határozta meg a postai tevékenységről szóló 133/1993. (IX. 29. ) Korm. rendelet. A kifizetési utalvány tanúsága szerint az összeget a panaszos az utalvány felvételének napján, július 14-én átvette.
	A fentiek alapján a következő megállapításokat teszem:
Pomáz polgármesteri hivatala azzal, hogy a panaszosnak téves okmányt állított ki mulasztást követett el. A panaszosnak ez -a következményeket illetően- hátrányt nem okozott, mert a tévedést a hivatal azonnal kijavította. Tekintettel arra, hogy az ügyintézés halálesettel volt kapcsolatos, amikor az ügyfél a gyásztól mélyen megrendült hozzátartozó, az ügyintézőnek különös gondossággal kellett volna eljárnia. Valóban érthetetlen, hogy miként tudta a két nyomtatványt felcserélni, ugyanis mindkettőt teljesen másként kell kitölteni. Mulasztása ha sértette is az anya érzéseit, hátrányt nem okozott. Ezért a panasz ezen részében nem állapitok meg alkotmányos joggal összefüggő visszásságot, de felhívom a jegyző figyelmét arra, hogy a hasonló esetekben munkatársaitól nagyobb gondosságot várjon el.
	A Pomázon található katolikus temetőnek az iratokból, valamint a panaszos által csatolt fényképekből megállapítható állapota (magas talajvíz, szemét) sérti a hozzátartozók emberi méltóságából fakadó kegyeleti jogát, valamint a környék lakóinak az egészséges környezethez való jogát. Ugyancsak sérti a kegyeleti jogokat, a lelkiismereti és vallásszabadsághoz való jogot, valamint a diszkrimináció tilalmát az a körülmény, hogy a panaszos nem választhatta a világi szertartás szerinti temetést, mert az ezzel kapcsolatos eljárás számára nem volt elég egyértelmű. A jegyző szerint a világi szertartás az egyházi fenntartású temetőkben rendszeres és elfogadott. A panaszos mégsem tudott erről. Ebből az következik, hogy nem kapott megfelelő tájékoztatást arról,  hogy a katolikus temetőbe való temetés esetén nem kell a katolikus szertartás szerint eltemetnie a fiát, ha azt nem akarja.
Az egyház nem hatóság, ezért eljárását az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. 16. §-a alapján nem vizsgálhatom. A jegyzőnek azonban tekintet nélkül arra, hogy ki a temető tulajdonosa, joga van ellenőrizni a temető fenntartásával és üzemeltetésével kapcsolatos feladatok ellátását.
	Az említett alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság megszüntetésére az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. és 21. §-a alapján a következő kezdeményezéssel élek:
•	kezdeményezem, hogy Pomáz polgármestere tegyen intézkedéseket annak érdekében, hogy a temetkezési törvény 8. §-ában foglalt kötelezettségét az önkormányzat teljesítse és mielőbb alakítsa ki az új köztemetőt.
•	kezdeményezem, hogy a jegyző eleget téve a temetkezési törvény 7. §-ában meghatározott feladatainak, ellenőrizze, hogy a temetkezés során a vállalkozó minden esetben eltávolítja-e a talajvizet továbbá, hogy a katolikus temető tulajdonosa által készített temetőszabályzat megfelelő rendelkezéseket tartalmaz-e a világi szertartás szerinti temetkezés engedélyezésére, illetve e szabályokról kifüggesztés, vagy más közzététel utján a hozzátartozókat tájékoztatják-e;
•	kezdeményezem, hogy az ÁNTSZ Szentendrei Intézete -tekintettel a polgármesteri hivatalnak 1999-ben küldött átirat óta eltelt időre- ismételten vizsgálja meg a pomázi katolikus temető közegészségügyi állapotát, és szükség szerint tegyen intézkedéseket.

Budapest, 2001. május 28.

Gönczöl Katalin