OBH 3959/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr Schilling Rezső

Az eljárás megindulása:
	A panaszos hivatásos állományú rendőr. Beadványában sérelmezte, hogy 1998. március 3-án a szolgálati gépkocsit ért baleset miatt elrendelt fegyelmi eljárásban a Komárom-Esztergom Megyei Rendőrfőkapitányság vezetője vele szemben meg nem engedhető hangnemet használt, a baleset miatt retorziókkal fenyegette meg. A baleset után új beosztásba helyezték, de másokkal szemben részére nem adnak hozzájárulást saját gépkocsija szolgálati célú használata után. A balesetért fegyelmi úton felelősségre vonták,  a fenyítési határozatban a gépkocsiban keletkezett kárt eltúlozva állapították meg és a pénzbírság fenyítés összegét ehhez mérten állapították meg. A határozat ellen a megfélemlítése miatt nem jelentett be panaszt. A panaszos azt is sérelmezte, hogy a hátrányos bánásmód alkalmazásáért feljelentést tett a rendőrfőkapitány ellen, azonban a Komárom-Esztergom Megyei Főügyészség Nyomozó Hivatala a büntetőeljárás lefolytatását megtagadta.
 	A panaszban foglaltakra figyelemmel alkotmányos jogok sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében az Országos Rendőr-főkapitányság vezetőjétől az ügy kivizsgálását, az Esztergom-Komárom Megyei főügyésztől állásfoglalást és az iratok megküldését kértem.

Érintett alkotmányos jogok:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz  való jog ( Alkotmány. 2.§ /1/ bek. )
Jogorvoslathoz való jog ( Alkotmány. 57. § /5/ bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1996. évi XLIII. törvény a  fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról .
	119. § (1) Fegyelemsértést követ el, és fegyelmi eljárás keretében felelősségre kell vonni a hivatásos állomány tagját, ha a szolgálati viszonnyal kapcsolatos kötelezettségét vétkesen megszegi.
	(2) A fegyveres erők, a rendőrség, a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok és a büntetés-végrehajtási szervezet hivatásos állományú tagja olyan szabálysértésének elbírálására, amelyet a szolgálati helyen vagy a szolgálattal összefüggésben követett el, a fegyelmi eljárás szabályait kell alkalmazni.
	123. § (1) A hivatásos állomány tagjával szemben a következő fenyítések alkalmazhatók:
a) feddés,
b) megrovás,
c) pénzbírság,
d) egy fizetési fokozattal 1 évre való visszavetés,
e) a soron következő rendfokozatba való előléptetés várakozási idejének 6 hónaptól 2 évig terjedő meghosszabbítása,
f) eggyel alacsonyabb rendfokozatba 6 hónaptól 2 évig történő visszavetés,
g) alacsonyabb szolgálati beosztásba helyezés,
h) a szolgálati viszony megszüntetése,
i) lefokozás.
	(2) Pénzbírság fenyítés csak a 119. § (2) bekezdésében meghatározott szabálysértés miatt alkalmazható. A pénzbírság mértéke nem haladhatja meg az egyes szabálysértésekre a szabálysértési jogszabályok alapján kiszabható pénzbírság összegét.
	139. § (1) A fenyítést a fegyelemsértés tárgyi súlyának, a fegyelemre gyakorolt hatásának, az elkövető vétkességének, a személyi körülményeinek, valamint a szolgálatban tanúsított magatartásának mérlegelésével kell kiszabni.
151. § (1) Gondatlan károkozás esetén a kártérítés mértéke - a (2) bekezdésben szabályozott esetek kivételével - a károkozó 1 havi alapilletményének 50%-át nem haladhatja meg.
17/1968. /IV.14./ Kormányrendelet az egyes szabálysértésekről
51. § Aki a közúti közlekedés szabályait - a 43-50. § -ban meghatározott eseteken kívül - megszegi,
tízezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos 1989. február hónaptól hivatásos állományú rendőr. Kérelmére 1992. szeptember hónapban a Komárom-Esztergom Megyei Rendőr-főkapitányság Tatabányai Rendőrkapitányság Közlekedési Osztályára helyezték, utolsó beosztása balesethelyszínelő. 1998. március 3-án két hónapi betegállomány után kezdett ismét dolgozni, amikor az RB 47-60 frsz. Opel Astra tipusú szolgálati gépkocsi vezetésével bízták meg. Ilyen tipusú gépkocsit a panaszos korábban nem vezetett, kezelését a gépkocsit átadó munkatársa mutatta meg részére. Az egy hete használatba állított, új gépkocsival a  panaszos a kora délutáni órákban a tatabányai Turul emlékműnél - feltehetően az adott gépkocsi vezetésében  való, nem kellő jártassága miatt - a murvával felszórt területen elvesztette uralmát a gépjármű felett és azzal fának ütközött. A baleseti helyszínelés a gépkocsiban keletkezett kárt 500.000 forintra becsülte.
	A panaszost másnap, 1998. március 4-én berendelték a főkapitányság vezetőjéhez, aki a fegyelmi és kártérítési eljárás elrendeléséről tájékoztatta.
A 16/1998. Fe. számú, 1998. március 6-án kelt fenyítési határozatban a főkapitányság vezetője a panaszost a terhére rótt cselekményért alkalmazható  maximális összegű, 10.000 Ft, két részletben megfizethető pénzbírság  fenyítésben részesítette. A fenyítési határozat indokolása szerint súlyosbító körülményként értékelték, hogy a kárt szenvedett gépkocsit egy hete állították szolgálatba, továbbá a keletkezett kb. 500.000 Ft összegű kár nagyságát. Enyhítő körülményt a határozat nem tartalmaz, így a gépkocsi megbízható ismeretének hiányát sem vették figyelembe.
	A kártérítési ügyben a főkapitányság vezetője 41-23/1998. ált. számon 1998. március 20-án hozott határozatot, melyben a panaszost 20.000 Ft összegű, három részletben megfizethető kártérítésre kötelezte. A határozat szerint a gépjárműben 170.000 Ft kár keletkezett, melyből a CASCÓ biztosítás alapján a főkapitányság részére 150.000 Ft megtérült. ( Ennek megfelelően  a főkapitányságot mindösszesen 20.000 Ft kár érte, de a panaszossal ezt is megtéríttették! )
	A panaszos a fenyítési és kártérítési határozat ellen jogorvoslattal nem élt.
	Megkeresésemre az Országos Rendőr-főkapitányság vezetője arról tájékoztatott, hogy az ügyet - a panaszos feleségének beadványára tekintettel - korábban már kivizsgáltatta. Megállapították, hogy  a   panaszolt fegyelmi és kártérítési eljárást a törvényi előírásoknak és a belső normáknak megfelelően folytatták le. A vizsgálat az illetékes vezető részéről jogsértő magatartást nem állapított meg. Arra is tekintettel, hogy az ügyben a nyomozó hivatal szerint bűncselekmény nem történt, a főkapitány újabb vizsgálatot nem tartott indokoltnak. 
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy az Esztegom-Komárom Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjének 16/98. Fe. számú, 1998. március 6-án kelt fegyelmi határozata a jogállamiság, jogbiztonság elvével összefüggésben visszásságot okozott, mert a fenyítés súlya,  a maximális  összegű pénzbírság megválasztásának részbeni indokaként valótlannak bizonyult súlyosító körülményre, a kár nagyságára hivatkozott. Mint fentiekből kiderült, a főkapitányság kára teljes egészében megtérült, és a fenyítés kiszabásánál már figyelembe lehetett volna venni a Cascó biztosítás létét. A visszásság megállapítása mellett ajánlást azért nem teszek, mert a panaszos jogorvoslati jogával nem élt és a fenyítés mértéke  egyébként a törvényes keretek között került megállapításra. Felhívom azonban  a Komárom-Esztergom Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjének figyelmét, hogy hasonló esetek megelőzése érdekében a tényleges kár megállapításáig éljen a fegyelmi eljárás felfüggesztésének lehetőségével.
	A Komárom-Esztergom Megyei Főügyészhez intézett kérésemre a legfőbb ügyész helyettese válaszolt. Tájékoztatott, hogy a  Komárom-Esztergom Megyei Ügyészségi Nyomozó Hivatal a  panaszos feljelentése tárgyában hatáskörrel nem rendelkezett, ezért az áttételről kellett volna határoznia. A Magyar Köztársaság Ügyészségéről szóló törvény alapján a katonai ügyészség hatáskörébe tartozik az eljárás, ha a katona a katonai bűncselekmény mellett más bűncselekményt is elkövetett. Erre tekintettel a Legfőbb Ügyészség  a nyomozó hivatal nyomozást megtagadó és a Tatabányai Városi Ügyészség panaszt elutasító határozatát hatályon kívül helyezte és az ügyben készült iratokat illetékességből a Budapesti Katonai Ügyészséghez megküldte.
	A  Komárom-Esztergom Megyei Ügyészségi Nyomozó Hivatal valamint a Tatabányai Városi Ügyészség a hatáskör hiányában történt eljárásával a jogállamiság, jogbiztonság elvével összefüggésben alkotmányos visszásságot teremtett, de a Legfőbb Ügyészség  az intézkedésével ezt orvosolta. Ezért ajánlást nem teszek. 
	Arra tekintettel, hogy az ügyben az eljárás ismét folytatódik, hatásköröm hiányát állapítom meg, ezért eljárásomat lezártam.

Budapest, 2000. február 21.

Dr. Polt Péter