OBH 3903/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Tárgy: helyi támogatás elutasítása
Az eljárás megindulása:

A panaszos azért fordult kérelemmel az Országgyűlési Biztos Hivatalához, mert Szombathely Önkormányzata a lakásépítéshez igényelt helyi támogatási kérelmét elutasította.

A diszkrimináció lehetőségének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam, melynek során az önkormányzattól beszereztem a kérelemmel kapcsolatos iratokat, melynek alapján a következőket állapítottam meg:

A tényállás:

A panaszos és családja a lakáshelyzetük végleges megoldás érdekében családi ház építésébe kezdett, és az építés befejezéséhez az önkormányzattól kért 800 ezer forint helyi támogatást.

Az önkormányzat képviselő-testülete a kérelmet 1998. augusztus 26-i határozatával elutasította, mert a földhivatal által közölt adatok szerint a férj Szombathelyen 1/1 arányú lakástulajdonnal rendelkezik. A kérelmezők kérték, hogy az önkormányzat tárgyalja újra a kérelmet, mert a lakást időközben a férj lakásban lakó, és haszonélvezettel rendelkező szüleinek elidegenítették, és így már nincs saját tulajdonuk.

Az bizottság a kérelmet újra megvizsgálta, de a tudomására jutott, hogy a tulajdon átruházásáról szóló szerződést időközben felbontották, ezért a korábbi kérelem elutasítására hozott határozat óta olyan új tény, vagy körülmény nem került elő, amely a határozat módosítását indokolta volna.

A panaszos súlyosan méltánytalannak tekintette, hogy szociális helyzetük ellenére nem kaphattak támogatást, és annak hiányában az építkezést nem tudják befejezni.

A panaszos a jogorvoslat lehetőségére írásos felhívás nem kapott.

Alkalmazott jogszabályok:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 16. § (1) bek. szerint: Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

A lakáscélú támogatásokról szóló 106/1988. (XII. 26.) MT rendelet 10. § (1): A helyi önkormányzatok kamatmentes kölcsönt, illetőleg részben vagy egészben vissza nem térítendő támogatást nyújthatnak a rászoruló családok részére a lakótelek, az új vagy használt lakás megszerzéséhez.... (2) Az (1) bekezdésben meghatározott célokra nyújtható helyi támogatás odaítélésének feltételeit - az építés, a szervezés és a megszerzés módjától függetlenül, kizárólag a rászorultságra tekintettel - a helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg.
A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény 11. § -a szerint: (1) A képviselő-testület önkormányzati hatósági ügyben hozott határozata ellen fellebbezésnek nincs helye. (2) A (...) képviselő-testület bizottságának önkormányzati jogkörben hozott hatósági határozata ellen a képviselő-testülethez lehet fellebbezést benyújtani. (3) A képviselő-testület határozatának a felülvizsgálatát jogszabálysértésre hivatkozással a bíróságtól lehet kérni a határozat közlésétől számított harminc napon belül. A pert az önkormányzat ellen kell indítani.

A Szombathelyi Önkormányzat Közgyűlésének többször módosított 22/1994. (VI. 30). számú rendelete a lakáscélú támogatásokról.

4. § (2) g./ Nem adható kamatmentes kölcsön annak az igénylőnek: aki lakástulajdonnal vagy bérlakással rendelkezik.

A vizsgálat megállapításai:

A vizsgálatom megindításakor figyelembe vettem, hogy az önkormányzat a költségvetését a törvényes kertek között szabadon határozza meg, és a szociális célú kiadásait a település gazdasági helyzetétől függően rendeletben szabályozza. A vizsgálat folytatása mellett azért döntöttem, mert felmerült annak a lehetősége, hogy az önkormányzat az eljárási szabályokat nem tartotta be.

A vizsgálat megállapította, hogy az önkormányzat a rendeletét magasabb szintű jogszabály felhatalmazása alapján, más jogszabállyal nem ellentétesen hozta meg. A képviselő-testület bizottsága az egyedi ügyben hozott határozatát a saját rendeletének előírásait betartva hozta meg.

A panaszos a kérelmét elutasító határozat kézhezvételét követően nem fellebbezést, hanem ismételt kérelmet, és új iratot nyújtott be a kérelmet elbíráló bizottsághoz, amely azt nem fogadta el, és döntését nem módosította.

A bizottság döntéséről a Polgármesteri Hivatal Népjóléti Osztálya levélben értesítette a panaszos, de nem tájékoztatták a jogorvoslati jogosultságról, azaz, hogy a bizottság határozata ellen a Szombathely Megyei Jogú Önkormányzat Közgyűléséhez lehet fellebbezést benyújtani.

Az önkormányzat rendelete nem korlátoz állampolgári jogokat akkor, amikor a támogatás feltételéül szabja, hogy csak azok igényelhetik akik lakástulajdonnal, vagy bérleménnyel nem rendelkeznek. A panaszos által becsatolt, valamint az önkormányzat által megküldött iratok alapján megállapítottam, hogy a panaszos szüleinek lakásbérleményét a fiuk nevére vásárolták meg, és a volt bérlők részére holtig tartó haszonélvezetet kötöttek ki. 

A helyi támogatás iránti kérelem bizottsági elbírálása előtt a panaszos férje a lakástulajdonát elidegenítette a lakásban lakó haszonélvező szüleinek. A szerződést azonban csak 1998. szeptember 3-án érkeztették a földhivatalban, tehát csak a döntést követően. A bizottság a kérelmet jogszerűen utasította el. Az ismételt kérelem benyújtásakor már az adás-vétel széljegykénti bejegyzése ugyan szerepelt az ingatlan-nyilvántartásban, de amellett már regisztrálták a szerződés 1998. szeptember 30-i felbontásáról kötött megállapodást is.

Az önkormányzat bizottsága a fenti adatok alapján helyesen jutott arra a következtetésre, hogy a panaszosok kérelme a jogszabályi feltételeknek nem felel meg.
A panaszos kérelme nem megalapozott, de megállapítottam azt is, hogy az önkormányzat a lakáscélú támogatások odaítélése során önkormányzati hatósági jogkört gyakorol, és eljárására a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény 11 §-ban foglaltakat kell alkalmazni. A támogatások elosztásáról az érintetteket határozatban kell értesíteni, és azzal szemben a jogorvoslat lehetőségéről tájékoztatni. A jelen esetben, és feltehetően a hasonló esetekben is a Népjóléti Bizottság határozatáról csak levélben kaptak értesítést az érintettek, és abban nem kaptak tájékoztatást a fellebbezés benyújtásának lehetőségéről, és arról, hogy a fellebbezést a Közgyűlés bírálja el, és annak döntése bíróság előtt keresettel támadható meg.

A lakásépítési, és vásárlási támogatás igénylése nem alkotmányban biztosított alanyi jog, és annak megadása az önkormányzatnak nem törvényi kötelezettsége. A támogatást a nemzetgazdaság teherbíró képességének függvényében az állami költségvetés nyújtja, a települési önkormányzatok közreműködésével. A jogosultság feltételeit jogszabályok, önkormányzati rendeletek határozzák meg, azoktól az egyedi ügyben a rendeletet alkotó önkormányzat sem térhet el.

A vizsgálat során megállapítottam, hogy az önkormányzat a panaszos kérelmének elbírálásakor anyagi jogi szabályt nem sértett, és diszkriminációt nem alkalmazott, ezért a vizsgálatomat e körben alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság hiányában megszüntettem.

Tekintettel azonban arra, hogy az eljárás során a jogorvoslat lehetőségéről az ügyfeleket nem megfelelően tájékoztatták, felhívom az önkormányzat jegyzőjét, mint az önkormányzat törvényes működéséért felelős személyt, hogy intézkedjen annak érdekében, hogy az ügyfelek a jövőben a jogorvoslat lehetőségéről az önkormányzati hatósági ügyekben is a jogszabálynak megfelelően kapjanak tájékoztatást.

Budapest, 2000. február 28.

Dr. Polt Péter