OBH 3767/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kristó Annamária

Az eljárás megindulása:

A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a tatabányai Emeltszintű Idősek Otthonában való elhelyezéséhez nem kapott kellő tájékoztatást.

Különösen sérelmesnek tartotta, hogy szeretett volna az idősek otthonába költözni, de az intézménytől kapott értesítések, a látogatáskor kapott szóbeli tájékoztatás nem adott elegendő információt ahhoz, hogy döntését meghozza, és részt tudjon venni a megüresedett lakások licitálásban.

Érintett alkotmányos jog:

A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való jog. (Alkotmány 2. § (1) bekezdés)

Szociális biztonsághoz való jog (Alkotmány 70/E. §.)

Az ügy jogszabályi háttere:

1993. évi III. tv.
117/B. § (1) A szociális és családügyi miniszter által rendeletben meghatározott, az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat biztosító tartós bentlakásos intézményben a személyi térítési díj mellett az intézményi elhelyezéskor egyszeri hozzájárulás vagy személyi térítési díj pótlék is kérhető. Az egyszeri hozzájárulás összege az éves intézményi térítési díj tízszeresét, a személyi térítési díj pótlék a havi intézményi térítési díj kétszeresét nem haladhatja meg. Ha a gondozás tíz éven belül - a haláleset kivételével - megszűnik, az egyszeri hozzájárulásnak a fennmaradó évekre jutó időarányos részét vissza kell fizetni.
(2) Az (1) bekezdés szerinti egyszeri hozzájárulás összegének legalább tíz százalékát a fenntartó elkülönítetten kezeli, az (1) bekezdésben meghatározott visszafizetési kötelezettség teljesíthetősége érdekében.

Tatabánya Megyei Jogú Város Önkormányzatnak a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátásokról szóló 18/1996. (V.16.) sz. rendelete

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:

A beadvány alapján a panasz kivizsgálása céljából megkerestem Komárom-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét.

Az Emeltszintű Idősek Otthonában (Tatabánya, I. Május 1. park) a lefolytatott vizsgálati anyagból megállapítottam, hogy az intézmény Tatabánya Megyei Jogú Város Önkormányzatának fenntartásában működő Egyesített Szociális Intézmények tagintézete.

Az Otthonba való bekerülésről 1999. évben Tatabánya Megyei Jogú Város Önkormányzatnak a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátásokról szóló 18/1996. (V.16.) sz. rendeletének 8. § (6)-(7) és (9) bekezdései szerint a kérelmet az intézmény igazgatójánál kell benyújtani, aki dönt az elhelyezésről.

A rendelet alapján a felvételt az kérheti, aki
- "nyugdíjas, illetőleg az öregségi nyugdíjkorhatárt elérte;
- önmaga ellátására képes, de egészségi állapota miatt segítséget igényel és a közösségi együttélésre alkalmas;
- vállalja, hogy a szerződéskötéskor 350.000 Ft-ot egyszeri hozzájárulásként egy összegben megfizeti."

"Amennyiben a megüresedő férőhelyre több jelentkező is van, a bekerülés sorrendisége - az egyszeri hozzájárulás összegére vonatkozó - nyilvános licit során dől el. A licit során a legmagasabb összeget felajánló részére kell a férőhelyet biztosítani."

A Közigazgatási Hivatal által 1999. április 27-én lefolytatott ellenőrzésről készült anyagban a felettes szerv felhívta a fenntartó figyelmét arra, hogy az 1993. évi III. tv. 117/B. § (1) bekezdés előírása szerint az egyszeri hozzájárulás összege az éves intézményi térítési díj tízszeresét nem haladhatja meg. A licitet tehát maximálni kell, illetőleg a fenntartó szociális rendeletében foglaltakkal összhangba kell hozni.

A fenntartó a 3/2000. (II.17.) számú rendeletének 12. § (1) bekezdése a fentiekben hivatkozott rendeletét hatályon kívül helyezte. 2000. március elseje óta az Emeltszintű Idősek otthonában való felvételről bizottság dönt, az egyszeri hozzájárulás minimális összege pedig 600.000 Ft.

Az intézetben lefolytatott helyszíni vizsgálat alkalmával az igazgatónő a vizsgálatot folytató Közigazgatási Hivatal munkatársainak a panaszos ügyével kapcsolatban a következő tájékoztatást adta:
- Mező József 1998. augusztus 14-én nyújtotta be kérelmét, amelyet követően 1999. február 2-án környezettanulmányt készítettek az intézet munkatársai. Az előgondozás során kérelmező részletes szóbeli tájékoztatást kapott.
  Az előgondozás lefolytatását a C.32/1-14. r.sz. nyomtatványon dokumentálták.
- Első ízben 1999. február 8-án értesítették a kérelmezőt férőhely üresedésről, amelyre nem reagált. 
- 1999. április 12-én újabb értesítést kapott. Ezt követően Mező József megtekintette az intézetet. A helyszíni tájékozódás alkalmával a házirend és a megállapodás-minta egy-egy példányát átadták neki. Az intézmény vezetése úgy ítélte meg, hogy részükről Mező József a kellő tájékoztatást megkapta.

Kétségtelen tény, hogy a panaszos által Hivatalomhoz eljuttatott három levél nem ad kimerítő tájékoztatást az elhelyezés körülményeiről, az ellátás mibenlétéről, illetőleg nem azonos tartalmúak az egyszeri hozzájárulás összegét illetően.

A tájékoztatás azonban az egyszeri hozzájárulás összegét illetően sem volt megfelelő. Mező Józsefnek megküldött tájékoztató levelek keletkezésének időpontjában ugyanis - 1999. április 12-től június 23-áig - a hatályos helyi rendelet szerint az egyszeri hozzájárulás minimális összege 350.000 Ft volt, nem pedig 600.000 Ft.

A 6/1999. (II.18.) sz. helyi rendelet 4. §-ában foglaltak alapján ebben az időszakban a szóban forgó intézetben az intézeti térítési díj összege 24.900 Ft/hó volt, amelyet alapul véve az 1993. évi III. tv. 117/B. § (1) bekezdés szerint számított maximális összeg 2.988.000 Ft, amelyet a 99/1999. számú levelükben helyesen közöltek Mező Józseffel.

Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a panaszos szeretett volna önmagáról gondoskodni oly módon, hogy idős korára biztonságos jövőt tudjon magának biztosítani. A panaszos nem tudott a jövőjét alapvetően befolyásoló megalapozott döntést hozni, mert egymásnak ellentmondó információkat kapott az Emeltszintű Idősek Otthonába való bekerülési összeget illetően, ezért sérült a szociális biztonsághoz fűződő Alkotmányban biztosított alapvető emberi joga.

A vizsgálatot lefolytató Komárom-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője saját hatáskörében már 1999. április 27-én lefolytatott ellenőrzésről készült anyagban felhívta a fenntartó figyelmét arra, hogy az 1993. évi III. tv. 117/B. § (1) bekezdés előírása szerint az egyszeri hozzájárulás összege az éves intézményi térítési díj tízszeresét nem haladhatja meg. A licitet tehát maximálni kell, illetőleg a fenntartó szociális rendeletében foglaltakkal összhangba kell hozni.

A felhívásnak a fenntartó a 3/2000. (II.17.) számú rendeletének 12. § (1) bekezdése a fentiekben hivatkozott rendeletét hatályon kívül helyezte. 2000. március elseje óta az Emeltszintű Idősek otthonában való felvételről bizottság dönt, az egyszeri hozzájárulás minimális összege pedig 600.000 Ft.

A megkeresésemet követően a Közigazgatási Hivatal által lefolytatott vizsgálat során a feltárt szabálytalanságra a felettes szerv a vizsgálatot követően felhívta a fenntartó figyelmét, ezért ajánlást az ügyben nem teszek.

Azonban felhívom az Emeltszintű Idősek Otthona vezetőjének a figyelmét arra, hogy a jövőben maradéktalanul tegyenek eleget tájékoztatási kötelezettségüknek a vonatkozó törvények és rendeletek betartásával, hogy az intézménybe bekerülni szándékozók megalapozott döntésük meghozatalában ne legyenek korlátozva.

Budapest, 2000. május 10.

Gönczöl Katalin