OBH 3650/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Nagy Réka

A vizsgálat megindulása

Panaszos azért fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, mert :
1)sérelmesnek találta, hogy  egy budapesti postahivatal az 5000 Ft-os bankjegy bevonása során nem viselkedett kellően diszkréten,
2) "az ügyféltől bevont hamisításgyanús bankjegyekről és pénzérmékről" szóló jegyzőkönyvbe nem vettek fel minden a panaszos által elmondott megjegyzést, 
3) a bankjegyet UV lámpával világították át, holott a panaszos a Pénzügy Minisztérium Ügyfélszolgálati Irodáján azt az információt kapta, hogy a régi 5000 Ft-os bankjegy ellenőrzésére az UV lámpa nem alkalmas,
4) azt is sérelmesnek találta, hogy a kérdéses bankjegy a nyugdíj kifizetése során egyébként is a postától származott.
A jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog ( Alk. 2. § (1) bek.), a tulajdonhoz való jog ( 13. § (1) bek.) és az emberi méltósághoz való jog sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.

A helyzet pontos feltárása miatt, a megfelelő tájékozódás érdekében megkerestem a Magyar Posta Rt. Igazgatóságát, és a Magyar Nemzeti Bank forintszakértőit.

Megállapított tényállás

A rendelkezésemre álló iratok és a Magyar Posta Rt. információi alapján a következő tényállást állapítottam meg:

1999. július 26-án panaszos egy budapesti postahivatalban megpróbált beváltani egy darab 5000 Ft-os régi bankjegyet új bankjegyre, azonban a postahivatal főpénztárosában az UV lámpával történő ellenőrzés után kétségek merültek föl a bankjegy valódiságát illetően.  A főpénztáros ezért jegyzőkönyvet állított ki a bankjegy bevonásáról, amelyet a panaszos nem írt alá, mert elmondása szerint a főpénztáros nem engedte, hogy beírja a megjegyzését.
A jegyzőkönyvben egyébként " a nevezett a hamisítás gyanújával bevont bankjeggyel kapcsolatban az alábbiakat adja elő" című rovatban a következők szerepelnek:
" Postától kaptam a pénzt a kézbesítőtől.  Én nem hamisítok, és amikor a kézbesítőjük jön, énnekem nincs otthon UV lámpám.
Az eljárás módjával, a pénz vissza nem adásával és a tartalommal nem értek egyet.
Nem tudom ellenőrizni, mit hoznak.
Az ügyfél megtagadta a jegyzőkönyv aláírását!"
1999. augusztus 18-án a panaszos részére tájékoztató levél kíséretében a posta megküldte a bevont bankjegy ellenértékét, miután a Magyar Nemzeti Bank Emissziós Főosztálya szakértőinek vizsgálata a bankjegyet valódinak minősítette.

Alkalmazott jogszabályok

A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektôl senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX törvény

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végzô szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetôleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetôségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetôség nincs számára biztosítva.
19. § (2) Az országgyűlési biztos a nyilvánvalóan alaptalan, továbbá az ismételten elôterjesztett és érdemben új tényt, adatot nem tartalmazó beadványt elutasítja, a nem jogosult által, valamint a névtelenül benyújtottat pedig elutasíthatja. Az elutasítást minden esetben indokolni kell.

A Magyar Nemzeti Bankról szóló 1991. évi LX törvény

37. § (1) A bankjegyek és érmék kibocsátását, címletét és külsô kiállítását, valamint bevonását az MNB a Magyar Közlönyben hirdetménnyel teszi közzé.
(5) A hamis bankjegyet és érmét ellenérték nélkül be kell szolgáltatni az MNB-hez.

A vizsgálat megállapításai

A rendelkezésemre álló iratok, a Magyar Posta Rt. Pénzforgalmi területi üzletigazgatójának, valamint a Magyar Nemzeti Bank Emissziós Főosztálya egyik osztályvezetőjének információja alapján a következőket állapítottam meg:

1) Az országgyűlési biztos a tényállást csak a rendelkezésére álló iratokból tudja megállapítani.  A fent megjelölt tény, miszerint a posta hivatal vezetője nem viselkedett a panaszossal kellően diszkréten, az okiratokból nem állapítható meg.  
A tényállás felderíthetetlensége esetén az országgyűlési biztos a beadványban foglalt panaszokat érdemben nem vizsgálhatja, ezért a panasz ezen részénének vizsgálatát bizonyíthatatlanság miatt el kellett utasítanom.

2) A második panasz, miszerint a bankjegy bevonása során kiállított jegyzőkönyvbe a panaszos nyilatkozatát teljes körűen nem vették fel, utólag bizonyítani szintén nem tudtam, hiszen az ott elhangzottakról nincs tudomásom, valamint a Magyar Posta Rt. pénzforgalmi területi igazgatója erre vonatkozó megkeresésemre a következő képpen tájékoztatott: " A konkrét ügyben felvett jegyzőkönyvet megvizsgáltam, és megállapítottam, hogy abban az ügyfél nyilatkozata szerepel.  Arra vonatkozóan, hogy a jegyzőkönyv teljes körűen tartalmazza-e a tett nyilatkozatot utólag állást foglalni nem tudok."  ezért ezen panasz vizsgálatát a fentiekben kifejtett indokra hivatkozással elutasítom.

3) A beadványban foglalt harmadik panasz vizsgálatával kapcsolatban - miszerint az UV lámpa nem alkalmas a régi 5000 Ft-os bankjegy vizsgálatára - megkerestem a Magyar Nemzeti Bank Emissziós Főosztályát, ahol az egyik szakértő a következő felvilágosítást adta:
	A postahivatalok pénztárai, de bármely egyéb pénztár nem jogosultak szakértői véleményezésre a hamis bankjegyek tekintetében, hanem csak vélelmezhetik, hogy a bankjegy hamis.  Amennyiben ilyen esettel találkoznak, a bankjegyet lefoglalják és letétbe átveszik, majd az MNB-nek további vizsgálat céljából megküldik, mert az MNB a kijelölt szakértői szervezet arra, hogy eldöntse, hogy a bankjegy valódi-e vagy hamis.
	A postai ügyintézőnek elegendő az, hogy a bankjegy valódiságával kapcsolatban gyanú merüljön fel ahhoz, hogy a bankjegyet lefoglalja.
	A szakértő kitért arra is, hogy minden egyes új bankjegy kibocsátásakor az MNB hirdetmény megjelenik a Magyar Közlönyben, valamint ezzel egyidejűleg a MNB tájékoztatót készít a kibocsátott új bankjegyről, amely tájékoztatót a pénzintézetek az ügyfelek számára hozzáférhetővé teszik.
	A szakértő azt is elmondta, hogy a bankjegy vizsgálatára több eszköz is alkalmas, ilyen például a panaszos által említett UV lámpa, valamint nagyító, mindezen eszközök azonban csak segédeszközök, ezért ezek 100%-os biztonsággal nem alkalmasak arra, hogy kétséget kizáróan megállapítsák, hogy a bankjegy valódi-e, azonban a bankjegyről információkat lehet ezen eszközökkel szerezni, majd ezt egészíti ki a MNB szakértőinek vizsgálata.
	A beadványban felvetett panasszal összefüggésben - miszerint a régi 5000 Ft-os vizsgálatára nem volt alkalmas az UV lámpa - megállapítottam, hogy az nyilvánvalóan alaptalan, mert a bankjegy ellenőrzése folyamán az UV lámpa bizonyos eltérések vizsgálatára alkalmas volt és az ügyintéző a rá vonatkozó előírások betartásával járt el, akkor amikor a bankjegy valódiságának ellenőrzésére UV lámpát alkalmazott.   Ezen kívül a régi 5000 Ft-os bankjegy beváltásra azért is került sor, mert rendkívül jó minőségű és nagy mennyiségű hamis pénz került a forgalomba, amely a magyar bankjegyhamisítás történetében mind ez idáig egyedülálló.
	Mindezek mellett megállapítottam azt is, hogy a panasz azért is nyilvánvalóan alaptalan, mert a Magyar Posta Rt. tájékoztatása alapján a Magyar Nemzeti Bank megállapította, hogy a panaszostól bevont bankjegy valódi és azt a posta 1999. augusztus 18-án tájékoztató levél kíséretében panaszosnak megküldte.  Ilymódon tehát a panasz országgyűlési biztoshoz való benyújtása okafogyottá vált, hiszen arra részben éppen az esetlegesen hamis bankjegy Magyar Postától való származása miatt került sor.
A nyilvánvalóan alaptalan panasz érdemi vizsgálatra nem alkalmas.

4) Sérelmesnek találta a panaszos továbbiakban azt, hogy a bevont bankjegy a Magyar Postától származott, mert azt akkor kapta, amikor a postás a nyugdíját kézbesítette.
A fent kifejtettekre tekintettel megállapítom, hogy a panasz ezen része is nyilvánvalóan alaptalan, hiszen a bankjegyről megállapították, hogy valódi, tehát a panaszos a postától nem kapott hamis bankjegyet.

A Magyar Nemzeti Bank szakértőjének tájékoztatása alapján megállapítottam, hogy a Magyar Posta saját pénzfeldolgozó központtal rendelkezik, ahol a pénzt vagy manuálisan, vagy géppel, mind a forgalomképesség, (szakadt-e, ragasztott-e stb.) mind pedig a valódiság tekintetében a kifizetések előtt ellenőrzik.  Ezért a postától elvileg nem kerülhet forgalomba hamis bankjegy.

Budapest, 2000 január 24.

Dr. Polt Péter