OBH 3598/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó
Tárgy: Büntetés-végrehajtási Intézet alkalmazottainak eljárása

Az eljárás megindulása:
	Panaszos hivatalomhoz intézett levelében leírta, hogy 1999. júliusában a Budapesti Fegyház és Börtönben zárkaellenőrzést tartottak. Az ellenőrzés során találtak egy mobiltelefont, emiatt panaszossal szemben fegyelmi eljárást indítottak. A fegyelmi vizsgálat idejére panaszost pánikbetegsége és annak ellenére, hogy zárkatársa a mobiltelefont a magáénak ismerte el, elkülönítették. Az elkülönítést követően panaszost a fegyelmi lap aláírásának megtagadása miatt két bv. őr bántalmazta. Panaszos a bántalmazás miatt feljelentést tett a Fővárosi Ügyészségi Nyomozó Hivatalnál, hivatalomhoz írt levelében pedig sérelmezte a betegsége ellenére történő elkülönítését.

A megállapított tényállás:
	A Budapesti Fegyház és Börtönben 1999 július 9-én tartottak zárkaellenőrzést, ekkor találták meg a panaszos ágya melletti szemetesben egy zacskóban a mobiltelefont, amit a fegyőrök tanúvallomása szerint panaszos helyezett oda. Panaszos ellen a megtalált mobiltelefon miatt 1999. július 10-én indítottak fegyelmi eljárást. Panaszos zárkatársa a fegyelmi eljárás megindulásának napján elismerte, hogy a megtalált mobiltelefon az ő tulajdonát képezi. Panaszost zárkatársa nyilatkozata ellenére a teljes körű fegyelmi vizsgálat idejére elkülönítették. Panaszos az elkülönítés ellen pánikbetegségére hivatkozással tiltakozott, de ellenszegülést nem tanúsított. Panaszos fegyelmi eljárás soráni meghallgatására július 15-én került sor. Panaszos elkülönítését és a fegyelmi eljárást tekintettel arra, hogy nem volt bizonyítható az, hogy a zárkaellenőrzés során talált mobiltelefon a panaszos tulajdonát képezte, 1999. július 22-én megszüntették.
Panaszos bántalmazás miatt tett feljelentése alapján a Fővárosi Ügyészségi Nyomozó Hivatal nyomozást indított, amit mivel a nyomozás adatai alapján bűncselekmény elkövetése nem volt megállapítható megszüntettek. Panaszos a határozat ellen jogorvoslattal nem élt.

Érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok:
•	1. A Magyar Köztársaság Alkotmánya:
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
(2) Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni.

•	2. A büntetés-végrehajtási intézetekben fogvatartottak fegyelmi felelősségéről szóló 11/1996 (X.15.) IM rendelet:
2. § (1) Fegyelmi vétséget követ el az a fogvatartott, aki a büntetés-végrehajtás rendjét vétkesen megszegi, más fogvatartottat fegyelmi vétség elkövetésére szándékosan rábír, vagy más fogvatartott részére fegyelmi vétség elkövetéséhez szándékosan segítséget nyújt.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott feltételek megléte esetén fegyelmi vétségnek minősül különösen, ha a fogvatartott
g) olyan tárgyat tart magánál, amely jogszabály rendelkezése alapján nem lehet birtokában,
6. § (1) A fegyelmi eljárás során a fogvatartottat meg kell hallgatni.
(2) A fogvatartott a fegyelmi eljárásban jogi képviselőt bízhat meg. Jogi képviselőként ügyvéd járhat el.
7. § (1) A fogvatartott ellen a bv. szervezet személyi állományának a tagja köteles fegyelmi eljárást kezdeményezni, ha fegyelmi vétség elkövetését észleli, vagy fegyelmi vétség elkövetéséről tudomást szerez.
9. § (1) A fegyelmi jogkör gyakorlója - ha az ügyet nem utalta a nevelő hatáskörébe - a 8. § (1) bekezdésében meghatározott határidőn belül
a) dönt a fegyelmi eljárás elrendeléséről, kijelöli a kivizsgálást végző személyt (a továbbiakban: vizsgáló), megjelöli a vizsgálat határidejét,
b) dönt a fogvatartott esetleges elkülönítéséről,
c) a fegyelmi eljárás elrendelését megtagadja.
(2) Az elsőfokú fegyelmi eljárást - a 17. § (1) bekezdésének a)-b) pontjaiban meghatározott kivételektől eltekintve - az elrendeléstől számított tizenöt napon belül, a fegyelmi felelősség tárgyában hozott érdemi határozattal kell befejezni.
11. § (1) Fegyelmi ügyben a fogvatartott elkülönítése akkor rendelhető el, ha elhelyezésének megváltoztatása a fegyelmi felelősség tisztázása érdekében indokolt. A fegyelmi elkülönítés az elsőfokú eljárás tartamáig, legfeljebb azonban tizenöt napig tarthat, ezalatt a fogvatartott nem érintkezhet a fegyelmi vétség többi elkövetőjével, a tanúkkal és a sértettekkel, a Bv. tvr.-ben meghatározott jogai azonban nem korlátozhatók.
(2) A fegyelmi elkülönítést a fegyelmi jogkör gyakorlójának a távollétében vagy halaszthatatlan esetben az őrparancsnok is elrendelheti.
(3) Az elkülönítést meg kell szüntetni, ha a határideje lejárt, illetve a fegyelmi jogkör gyakorlójának a rendelkezésére a határidőn belül is, ha az elkülönítés oka már nem áll fenn.
12. § A fegyelmi eljárás elrendelését meg kell tagadni, ha
a) a cselekményt nem a fogvatartott követte el,
b) a fogvatartott cselekménye nem minősül fegyelmi vétségnek,
c) a fogvatartott cselekményét fegyelmi eljárás keretében már jogerősen elbírálták,
d) a 4. § (2) bekezdésében meghatározott esetekben.
13. § A vizsgáló a fegyelmi jogkör gyakorlója által meghatározott határidőn belül
a) megállapítja a tényállást, ennek keretében meghallgatja a fogvatartottat, szükség esetén a tanúkat, beszerzi a tárgyi bizonyítékokat, helyszíni szemlét tarthat,
14. § (1) A fogvatartottat a meghallgatás megkezdésekor tájékoztatni kell a fegyelmi eljárással kapcsolatos jogairól és kötelezettségeiről.

A vizsgálat megállapításai:
	A Budapest Fegyház és Börtönben tartott zárkaellenőrzés során talált mobiltelefon ún. tiltott tárgy, tehát a fogvatartottak ilyen használati tárgyat jogszabályi előírás alapján nem tarthatnak maguknál. Az a fogvatartott, aki ún. tiltott tárgyat tart magánál fegyelmi vétséget követ el. A bv. őrök által lefolytatott ellenőrzés során panaszos magatartása miatt a fegyelmi vétség elkövetésének gyanúja panaszosra terelődött. 
Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a fegyelmi eljárás megindítása, az eljárási határidők betartása, a határozathozatal tekintetében a büntetés-végrehajtási intézet az alkotmányos elveknek megfelelően, a jogszabályi előírások betartásával járt el. Vizsgálatom során azonban azt a körülményt is figyelembe kellett vennem, hogy panaszost társaitól elkülönítették. A fogvatartottak fegyelmi felelősségéről szóló 11/1996. (X. 15.) IM rendelet vonatkozó szakasza a fogvatartott elkülönítését csak akkor engedi, ha ez a fegyelmi felelősség tisztázása érdekében szükséges. Panaszos esetében panaszos zárkatársa a fegyelmi eljárás megindulását követő napon nyilatkozatot tett, melyben elismerte, hogy a megtalált mobiltelefon az ő tulajdona. Panaszost - orvosi véleményekkel igazoltan - 1997-ben pánikbetegség miatt kezelték. A panaszos fogvatartása alatt készült orvosi szakvélemény szerint panaszos  neurotikus, frusztrációkat nehezen viselő személyiség, akiben az egyedüllét és bezártság kóros viselkedést eredményezhet. Tekintettel panaszos egészségi, pszichés állapotára, és arra, hogy a zárkatárs nyilatkozatát követően a fegyelmi vétség panaszos általi elkövetése már nem volt megállapítható, az büntetésvégrehajtási intézet panaszost indokolatlanul különítette el társaitól. Megállapítom tehát, hogy a Budapesti Fegyház és Börtön panaszos indokolatlan elkülönítésével az emberi méltósághoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott. Miután azonban panaszos már szabadult, így a visszásság orvoslására már nincs lehetőség, az ügyben ajánlást nem teszek. Kérem azonban a Budapesti Fegyház és Börtön parancsnokát, hogy a jövőben tartassa be a fogvatartottak fegyelmi felelősségéről szóló 11/1996 (X. 15.) IM rendelet szabályait.

Budapest, 2000. december 18.

Gönczöl Katalin