OBH 3536/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Bakos Anita

A vizsgálat megindítása

	A panaszost a ceglédi Toldy Ferenc kórházban malignus daganat miatt megműtötték. A műtétet követő szövettani vizsgálat eredménye szerint nem volt rosszindulatú daganata.  A műtét előtti mintavétel, ami rosszindulatú daganatot sejtetett és a műtétet követő szövettani vizsgálat eredménye nem volt azonos.  A műtét után a jobb füle alatt bizonytalan tapintású csomót észlelt, emiatt arra a következtetésre jutott, hogy daganatát nem távolították el. Később a SOTE Orr-, Fül- Gégészeti Osztályán újra megműtötték. Az újabb szövettani vizsgálat is azt bizonyította, hogy nem indult el  kóros sejtburjánzás. 

	A panaszos panasszal fordult (1) a ceglédi Toldy Ferenc kórházhoz, mert szerinte a kórház nem jár el körültekintően, (2) és a háziorvosa ellen, mivel szerinte jogtalanul adta ki a ceglédi kórháznak a SOTE Orr-, Fül- Gégészeti Osztályán keletkezett egészségügyi dokumentációit.

Az érintett alkotmányos jog

A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
[...]
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.

Alkalmazandó jogszabályok

Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény

13. § (1) A beteg jogosult a számára egyéniesített formában megadott teljes körű tájékoztatásra.
(2) A betegnek joga van arra, hogy részletes tájékoztatást kapjon
a) egészségi állapotáról, beleértve ennek orvosi megítélését is,
b) a javasolt vizsgálatokról, beavatkozásokról,
c) a javasolt vizsgálatok, beavatkozások elvégzésének, illetve elmaradásának lehetséges előnyeiről és kockázatairól,
d) a vizsgálatok, beavatkozások elvégzésének tervezett időpontjairól,
e) döntési jogáról a javasolt vizsgálatok, beavatkozások tekintetében,
f) a lehetséges alternatív eljárásokról, módszerekről,
g) az ellátás folyamatáról és várható kimeneteléről,
h) a további ellátásokról, valamint
i) a javasolt életmódról.
(3) A betegnek joga van a tájékoztatás során és azt követően további kérdezésre.
(4) A betegnek joga van megismerni ellátása során az egyes vizsgálatok, beavatkozások elvégzését követően azok eredményét, esetleges sikertelenségét, illetve a várttól eltérő eredményt és annak okait.
 (5) A cselekvőképtelen és korlátozottan cselekvőképes betegnek is joga van a korának és pszichés állapotának megfelelő tájékoztatáshoz.
(6) A betegnek joga van megismerni az ellátásában közvetlenül közreműködő személyek nevét, szakképesítését és beosztását.
(7) A tájékoztatáshoz fűződő jogok gyakorlásához szükséges feltételeket a fenntartó biztosítja.
(8) A betegnek joga van arra, hogy számára érthető módon kapjon tájékoztatást, figyelemmel életkorára, iskolázottságára, ismereteire, lelkiállapotára, e tekintetben megfogalmazott kívánságára, valamint arra, hogy a tájékoztatáshoz szükség esetén és lehetőség szerint tolmácsot vagy jeltolmácsot biztosítsanak.

A beteg panaszainak kivizsgálása
29. § (1) A beteg jogosult az egészségügyi ellátással kapcsolatban az egészségügyi szolgáltatónál, illetve fenntartójánál panaszt tenni.
(2) Az egészségügyi szolgáltató, illetve a fenntartó köteles a panaszt kivizsgálni, és ennek eredményéről a beteget 10 munkanapon belül írásban tájékoztatni. A panaszjog gyakorlása nem érinti a betegnek azon jogát, hogy a külön jogszabályokban meghatározottak szerint - a panasz kivizsgálása érdekében - más szervekhez forduljon. Erre a körülményre a szolgáltató köteles a beteg figyelmét felhívni.
(3) A panasz kivizsgálásának részletes szabályait az egészségügyi szolgáltató belső szabályzatban rögzíti.
(4) A panaszokat nyilván kell tartani és a panasszal, illetve annak kivizsgálásával összefüggő iratokat 5 évig meg kell őrizni.

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai

I. A hatáskör kérdése

	1. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 

	Az egészségügyi ellátás megszervezése állami feladat, amelyet az állam az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével valósít meg. Ennek megfelelően az egészségügyi szolgáltatók, beleértve a kórházakat, közszolgáltatást végző szervnek minősülnek az állampolgári jogok országgyűlési biztosa gyakorlatában, így az állampolgár panasszal élhet az egészségügyi szolgáltató eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg intézkedésének elmulasztása ellen. Az egészségügyi szolgáltatók elleni panaszok azonban gyakran tartalmaznak olyan kérdéseket, amelyek szigorúan véve orvos-szakmai kérdések. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa - a hivatal jelenlegi szervezeti rendszerében - nem bírálhatja felül a beteg gyógyításával és kezelésével kapcsolatos orvosi szakmai döntéseket, mivel ezek vizsgáltára a megfelelő szakmai testületeknek, illetve a bíróságnak van hatásköre. A ceglédi kórház elleni panasz főleg ilyen orvos-szakmai kérdésekre irányul, amelyet az állampolgári jogok országgyűlési biztosa nem vizsgálhat.

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának hatásköre annak vizsgálatára terjed ki, hogy a panaszos panaszát formailag - az érdemi része szintén orvos-szakmai kérdés - a törvényi szabályozásnak megfelelően kivizsgálta-e az egészségügyi szolgáltató. Az érintett alkotmányos jog az Alkotmány 64. §-ban foglalt panaszhoz való jog. Az egészségügyi ellátással kapcsolatos panaszok kivizsgálásának szabályairól az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 29. §-a rendelkezik. Ennek megfelelően (1) a beteg jogosult az egészségügyi ellátással kapcsolatban az egészségügyi szolgáltatónál, illetve fenntartójánál panaszt tenni, (2) az egészségügyi szolgáltató, illetve a fenntartó köteles a panaszt kivizsgálni, és ennek eredményéről a beteget 10 munkanapon belül írásban tájékoztatni. A panaszjog gyakorlása nem érinti a betegnek azon jogát, hogy a külön jogszabályokban meghatározottak szerint - a panasz kivizsgálása érdekében - más szervekhez forduljon. Erre a körülményre a szolgáltató köteles a beteg figyelmét felhívni, (3) a panasz kivizsgálásának részletes szabályait az egészségügyi szolgáltató belső szabályzatban rögzíti, (4) a panaszokat nyilván kell tartani és a panasszal, illetve annak kivizsgálásával összefüggő iratokat 5 évig meg kell őrizni.

	Ennek megfelelően az állampolgári jogok országgyűlési biztosa eljárása során a következő kérdéseket vizsgálja:
1. az egészségügyi szolgáltató, illetve a fenntartó kivizsgálta-e panaszát, 
2. a vizsgálatra a jogszabályban meghatározott határidő betartásával került-e sor, 
3. a panaszban foglalt minden kérdésre kiterjedt-e a vizsgálat, 
4. megfelelően tájékoztatták-e a beteget a panasz kivizsgálásáról,
5. megfelelően tájékoztatták-e a beteget arról, hogy milyen más jogorvoslati lehetőségek állnak a rendelkezésére,

II. A ceglédi kórház elleni panasz 

	A panaszos 1998. februárjában panasszal élt a ceglédi kórház ellen a kórház főigazgatójánál. A kórház főigazgatója intézkedett a panasz kivizsgálásáról, amelynek keretében személyesen meghallgatták panaszost és megvizsgálták a ceglédi kórházban és a SOTE Orr-, Fül- Gégészeti Osztályán keletkezett egészségügyi dokumentációt. 1999. áprilisában a kórház főigazgatója tájékoztatta a panaszost a vizsgálat eredményéről, amelyben a panaszt mint alaptalant elutasította. A panaszos válaszlevelében kifogásolta, hogy nem kapott választ a panaszban megfogalmazott minden kérdésre. 1999. május 10-én kelt levelében a főigazgató fenntartotta megállapításait és közölte, hogy nem kívánja a vizsgálatot kiegészíteni. 

	A vizsgálat során megállapítottam, hogy a ceglédi kórház kivizsgálta a panaszt, és a vizsgálat eredményéről tájékoztatta a panaszost. A törvényben meghatározott 10 napos határidőt elmulasztotta, azonban figyelemmel arra, hogy a vizsgálat során személyesen meghallgatták a panaszost, illetve más kórháztól is kértek ki dokumentációt, a panaszt ésszerű határidőn belül kivizsgálták. 

	A beadvány alapján megállapítható, hogy a panaszos számára az aggodalomra okot adó körülmény az volt, hogy nem távolították el teljesen a daganatot, továbbá hogy a műtétet megelőző kórszövettani vizsgálatot - amelynek alapján felmerült a rosszindulatú daganat gyanúja - nem ugyanazon a helyről kivett szövetmintán  végezték, mint ahol a műtéti beavatkozást végrehajtották.

	Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény (a továbbiakban "egészségügyi törvény") 13. § (1) bekezdésében rendelkezik a tájékoztatáshoz való jogról, amely kimondja, hogy a beteg jogosult a számára egyéniesített formában megadott teljes körű tájékoztatásra. Ugyanezen paragrafus (8) bekezdése úgy pontosít, hogy a betegnek joga van arra, hogy számára érthető módon kapjon tájékoztatást, figyelemmel életkorára, iskolázottságára, ismereteire, lelkiállapotára, e tekintetben megfogalmazott kívánságára. A panaszhoz való joggal ez úgy függ össze, hogy a panasz forrása gyakran a beteg nem megfelelő tájékoztatásából fakadó félreértés, amely a beteget aggodalommal tölti el egészségéért vagy életéért. A beteget panasza kivizsgálásának eredményéről úgy kell tájékoztatni, hogy az számára érthető és a körülményekhez képest megnyugtató legyen. 

	A kórház főigazgatója a panasz kivizsgálásáról szóló 1999. április 12-én kelt tájékoztató levelében nem tért ki arra, hogy miért csak részleges eltávolítást végeztek. Nem válaszolja meg továbbá, hogy a ceglédi kórház pathológiai osztályáról származó kórszövettani leletben foglalt megállapítás a műtét előtti és a műtét utáni szövettan eltéréséről mit jelent. A főorvos által nyújtott tájékoztatás ennek megfelelően egy orvostudományokban járatlan átlagember számára nem teljes körű és megnyugtató, hiszen nem terjedt ki a panaszost leginkább nyugtalanító kérdésekre. A panaszosban a hiányos tájékoztatás következtében az az elképzelés alakult ki hogy nem azt a műtétet végezték el, amit kellett volna, ezért a második műtétig úgy érezte, hogy még mindig "ketyeg benne egy igen veszélyes rákos daganat órája."

	A ceglédi kórház főigazgatója a panasz kivizsgálása során elmulasztotta tájékoztatni a panaszost arról, hogy a műtét előtt aspirációs (leszívásos) módszerrel végzett citológiai vizsgálat során nem lehet egy meghatározott helyet (a csomót) vizsgálni, hanem általánosságban az egész mirigy sejtes állományát. Ezért tér el a műtét előtti és a műtét utáni szövettan helye. A ceglédi kórházban csak részleges eltávolítást végeztek, amelyről a panasz kivizsgálása során szintén elmulasztották tájékoztatni a panaszost, annak ellenére, hogy a második szövettan eredménye negatív lett. A megfelelő és teljes körű tájékoztatásnak ki kellett volna térnie ezekre a körülményre is.

	A panasz nem teljes körű megválaszolása a panaszos az Alkotmány 64. §-ban foglalt panaszhoz való jogával összefüggésben visszásságot okozott, ezért azt ajánlom a főigazgatónak, hogy a panaszost a fenti kérdésekben is megfelelően, egy orvostudományban járatlan ember számára érthető módon, életkorára, iskolázottságára, ismereteire, lelkiállapotára, e tekintetben megfogalmazott kívánságára figyelemmel tájékoztatni szíveskedjék. 

III. Nagykőrösi Városi Kórház-Rendelőintézet és Magyar Orvosi Kamara Nagykörösi Alapszervezete elleni panasz

	A panaszos panasszal fordult a Nagykőrösi Városi Kórház-Rendelőintézet igazgatójához, mert a háziorvosa kiszolgáltatta a SOTE Orr-, Fül- Gégészeti Osztályáról származó zárójelentéseit a ceglédi kórháznak. A ceglédi kórház főigazgatója a panasz megvizsgálásakor ezeket a dokumentumokat is megvizsgálta. A nagykőrösi rendelőintézet igazgatója hatáskör hiánya miatt, mivel a vállalkozó háziorvos az intézettel jogviszonyban nem áll, áttette a panaszt a Magyar Orvosi Kamara Nagykőrösi Alapszervezetéhez.

	Az orvosi kamara nagykőrösi alapszervezetének elnöke elutasította a panaszt, mivel a panaszos nem tiltotta meg a háziorvosnak, hogy a ceglédi kórháznak felvilágosítást adjon a betegségéről. Felhívta a panaszos figyelmét a fellebbezési jogra, amivel a panaszos élt is. Miután hosszabb ideig nem kapott választ, telefonon érdeklődött a kamara elnökénél, aki azt mondta, hogy mivel az ügyét lezártnak tekinti, a fellebbezését "nem veszi figyelembe." Ezután a panaszos megküldte a fellebbezést az Magyar Orvosi Kamara Országos Szervezetének. 

	Mivel az egészségügyi adatok és a hozzájuk kapcsolódó személyes adatok kezelésével és védelmével kapcsolatos kérdések az adatvédelmi biztos hatáskörébe tartoznak, kikértem az adatvédelmi biztos véleményét. Az adatvédelmi biztos szerint a háziorvosnak valóban tájékoztatnia kelett volna a panaszost arról, hogy joga van megtiltani a kérdéses adatok továbbítását a ceglédi kórháznak.  A mulasztás azonban az ügy körülményeire  (az adattovábbítás nem az ellátóhálózaton kívülre történt, a továbbított adatok közvetlen összefüggésben állnak a panaszos további gyógykezelésével), az adatkezelés célhozkötöttségének elvére és a beteg érdekeire tekintettel "csekély jelentőségű", ezért nem tartja indokoltnak külön adatvédelmi biztosi eljárás lefolytatását. 

	Az Alkotmány 57. § (5) bekezdése értelmében a Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. Az Alkotmánybíróság 11/1992. (III. 5.) AB határozatában megállapította, hogy csak az eljárási normák betartásával működhet alkotmányosan a jogszolgáltatás. Ez a jelen esetben azt jelenti, hogy ha a fél fellebbezéssel él a határozat ellen, azt a határozatot hozó szerv köteles felterjeszteni a felettes szervhez, amely elbírálja a fellebbezés megalapozottságát. Ez még abban az esetben is igaz, ha az elsőfokú határozat megalapozott volt, és nagy valószínűséggel a másodfokú hatóság sem hozna más határozatot. 

	A fentiek alapján megállapítom, hogy a MOK Nagykőrösi Alapszervezete a panaszos az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében foglalt jogorvoslathoz való jogával kapcsolatban visszásságot okozott, amikor a határidőben benyújtott fellebbezést nem terjesztette fel a felettes hatósághoz. Mivel a panaszos maga továbbította fellebbezését az MOK Országos Szervezetéhez, ajánlással nem élek.

Budapest, 2000 január 6.

Gönczöl Katalin