OBH 3268/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Garamvári Miklós

Az eljárás megindulása

A panaszosok az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványukban a Ráckevei Idősek Otthona által nyújtott ellátást kifogásolták. Sérelmezték, hogy az otthon a bekerülésért "önkéntes felajánlásokat" kér, továbbá, hogy nem teljesülnek az intézményben a személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 2/1994. (I. 30.) NM rendelet tárgyi és személyi feltételei.

Az ügyben a vizsgálatot 1999. július 21-én megindítottam.

A vizsgálat megindításával egyidejűleg megkerestem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal (a továbbiakban: Közigazgatási Hivatal) vezetőjét, és az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, 1993. évi LIX. törvény 18. § (3) bekezdésére, valamint a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény működésének engedélyezéséről szóló 161/1996. (XI. 7.) Korm. rendeletben biztosított ellenőrzési jogkörére hivatkozva felkértem, ellenőrizze, hogy a fenntartó a szociális intézményt a működési engedélyben, a Rendeletben, valamint a személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 2/1994. (I. 30.) NM rendeletben foglaltaknak megfelelően működteti-e. Egyidejűleg felkértem arra, hogy vizsgálata eredményéről, annak befejezését követően adjon tájékoztatást.

Az érintett alkotmányos jog

Eljárásom során a következő alkotmányos jogokat vizsgáltam az üggyel kapcsolatban:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmányának (a továbbiakban: Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam,

2. Az Alkotmány 13. § (1) bekezdése értelmében a Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot,

3. Az Alkotmány 70/E. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.

A vizsgálat megállapítása

Az általam kért, és a Közigazgatási Hivatal vezetője által elrendelt, 1999.  augusztus 5-én és augusztus 18-án lefolytatott helyszíni vizsgálat megállapításai részben alátámasztották a beadványában foglaltakat. Az ellenőrzésben részt vett a megyei önkormányzat által kijelölt módszertani feladatot ellátó intézmény igazgatója és szakmai helyettese is.

A rendelkezésemre bocsátott dokumentumok alapján megállapítható, hogy az intézménynek a Közigazgatási Hivatal 1999. május 28-án kelt, 31-890/1999, 31-891/1999 és  31-892/1999 számú határozataiban három telephelyre, mindösszesen 132 fő ellátására - hivatkozva a 161/1996. (XI.7) Kormányrendeletre - 1999. december 31-ig adott ideiglenes működési engedélyt. Döntését azzal indokolta, hogy az otthon egyetlen telephelye sem felel meg a személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 2/1994. (I. 30.) NM rendelet I. számú mellékletében meghatározott szakmai követelményeknek.

A helyzet az ideiglenes működési engedély kiadása óta változott. A panaszolt telephely főépületében (Ráckeve, Nagylegelő-dűlő 194) létrehozták a nővérszobát, az orvosi szobát és a betegszobát. Fennálló hiányosságként rögzítette a vizsgálat, hogy ezekben a szobákban a kézmosási lehetőséget nem alakították ki, de a kéztisztítás speciális fertőtlenítő szerrel megoldották. A mellékhelyiségek előterében a kézmosás lehetőségét megteremtették és megtörtént a vizesblokkok tisztasági meszelése is. Az otthon kis épületében a WC előtt kézmosót alakítottak ki, a tálalókonyhában három fázisú medencét szereltek fel, a mosodában áztató kádat építettek be, és a tűzvédelmi előírásoknak megfelelő lépcsőt hoztak létre.

Az otthonban az ápolási-gondozási feladatokat főként szakképzetlen dolgozók látják el. A vizsgálat megállapította az intézményvezetőn kívül az otthon tizenkét gondozót alkalmaz, és ebből csupán hatan rendelkeznek a megfelelő szakirányú végzettséggel. A jogszabály által minimálisan előírt szakképzett ápolószemélyzet hiánya a gondozottak legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint szociális biztonságához való alkotmányos jogával összefüggésben okoz visszásságot. A személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 2/1994. (I. 30.) NM rendelet, a bentlakásos intézményekre vonatkozó általános szabályokat rögzítő rendelkezései között /2. § (4) b) pont/ előírja, hogy a személyes gondoskodást nyújtó intézményekben szakosított ellátás esetén a gondozottakkal közvetlenül foglalkozó dolgozók nyolcvan százalékának szakképzettnek kell lennie. A Rendelet 99. § (1) bekezdése szerint az e rendelet hatálybalépésekor már működő intézmények a 2. § (4) bekezdésében foglaltaknak, valamint az intézménnyel közalkalmazotti vagy munkajogviszonyban lévő személyek a 2. számú melléklet szerinti képesítési előírásoknak a rendelet hatálybalépésétől számított öt éven belül - vagyis 1999. január 30-ig - kell hogy megfeleljenek. Kivételszabályt tartalmaz a Rendelet 99. § (2) bekezdése amikor rögzíti, hogy a munkáltatói jogkör gyakorlója az e rendelet 2. számú melléklete szerinti képesítési előírások alól felmentést annak - az intézménnyel közalkalmazotti vagy munkaviszonyban lévő - személynek adhat, aki öregségi nyugdíjkorhatárát a rendelet hatálybalépésétől számított tíz éven belül tölti be.

A vizsgálat rámutatott arra is, hogy az intézmény épületeinek burkolata kopott, szükség van a parketták csiszolására és lakkozására, a vizesblokkok vízvezetékrendszerének felújítására, a megrongálódott tető kijavítására, és a lakóhelyiségek zsúfoltságának csökkentésére.

A közigazgatási hivatal által végzett ellenőrzés megállapította, hogy az intézménybe bekerülésért a felvételi kérelem elbírálásában résztvevő ügyintézők felszólították illetve kérték a gondozottakat, hogy az intézmény számlájára önkéntes felajánlás címén csekken fizessenek be 500-600 ezer forintot a soron kívüli bekerülés érdekében. A Polgármesteri Hivatal  jegyzője és az intézményvezető együttes tájékoztatása szerint a befizetett egyszeri hozzájárulást az otthon korszerűsítésére kívánják fordítani. Az OBH 703/1999. számú ügyben készült vizsgálati jelentésemben - hasonló tényállás mellett - az alábbiakat  rögzítettem:

" Figyelemmel arra, hogy a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény 117/B. § (1) bekezdése előírja, hogy kizárólag az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat biztosító tartós bentlakásos intézményben van arra mód, hogy a személyi térítési díj mellett az intézményi elhelyezéskor egyszeri hozzájárulást kössenek ki, és a személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 2/1994. (I. 30.) NM rendelet 44. §-a taxatív módon határozza meg, hogy melyek azok a tárgyi feltételek amelyek megléte esetén egy személyes gondoskodást nyújtó intézmény az átlagot jóval meghaladó minőségűnek minősül, Vác Város Önkormányzatának Képviselő testülete a vizsgált alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot okozott, amikor az önkormányzat fenntartásában működő személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátásokról és azok igénybevételéről szóló 34/1993 (X.11) számú rendeletét módosító 6/1995 (III.20) számú rendeletében egyszeri bekerülési összeg megfizetését írta elő, annak ellenére, hogy ennek tárgyi feltételeivel az otthonok akkor nem rendelkeztek.

(...) A fent hivatkozott NM rendelet nem ismeri a "quasi" emeltszintű, az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket. A rendelet szerint csak és kizárólag az olyan önálló, egy- vagy kétszemélyes lakrész minősül az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményűnek, amely lakószobát, konyhát és fürdőszobát, esetleg egyéb helyiséget foglal magába, illetve az olyan egy- vagy kétszemélyes lakószoba, amelyhez önálló fürdőszoba tartozik. A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény 117/B. § (1) bekezdése értelmében pedig csak az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat biztosító tartós bentlakásos intézményben történő elhelyezés esetén kérhető az intézményi elhelyezéskor egyszeri hozzájárulás."

Tekintettel arra, hogy a ráckevei otthonok egyike sem felel meg a 2/1994 (I.30) NM rendelet 44. §-a előírásainak, az intézeti elhelyezésért "önkéntes felajánlást" kérő és elfogadó gyakorlat visszásságot okoz az érintett gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával összefüggésben.

Figyelemmel arra, hogy az ellenőrzést végző közigazgatási hivatal vezetője felszólította Ráckeve Város Polgármesterét arra, hogy a jogsértő állapotot szüntesse meg, vizsgálja felül a képviselő testülettel együtt az intézmény alapító okiratát és haladéktalanul fizesse vissza az érintett személyeknek az egyszeri "önkéntes felajánlások" összegét, továbbá arra, hogy ezzel egyidejűleg felszólította az intézmény vezetőjét, hogy a meglevő hiányosságokat 120 napon belül szüntesse meg, illetve a végleges működési engedély kiadásához szükséges szakhatósági véleményeket és okiratokat szerezze be a konkrét ügyben ajánlással nem kívánok élni és a Hivatalomnál folyó vizsgálatot most lezárom, de a közigazgatási hivatal határozatainak végrehajtását figyelemmel kísérem, erről az illetékeseket tájékoztatom.

Budapest, 1999. október 18.

Gönczöl Katalin