OBH 3228/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Kelemen László

Az eljárás megindítása

Az ügyvéd által képviselt sorkatona panaszos vagyonvédelmi szolgálatot látott el a Magyar Honvédség egyik alakulatánál. Panaszában a szolgálatteljesítés körülményeit kifogásolja. Mivel a panasz összefüggésben van az egészséges környezethez való joggal, az emberi méltóság jogával és a pihenéshez való joggal [Alkotmány 18. §, 54. § (1), 70/B. § (4)], az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16.§ (1) bekezdése alapján eljárva vizsgálatot indítottam. Hivatalunk 1999. augusztus 5-én helyszíni vizsgálatot tartott, melynek során kikértük az érintett katonai szervezet jelenlevő vezetőinek és egyes sorkatonáinak véleményét, és megtekintettük az őrzött objektumot.

A megállapított tényállás

A vizsgálat a panaszban említett kifogásokat mindenben igazolta a következők szerint.

A panaszos sorkatonai szolgálatot teljesít a Magyar Honvédség 11/3. Vegyes Légvédelmi Rakétatechnikai Zászlóalja mezőfalvai laktanyájában. Ez az alakulat látja el a Mezőfalvától mintegy 40 km-re található, használaton kívüli, romos állapotban levő börgöndi laktanya őrzését. A sorkatonákból álló 4 fős vagyonvédelmi szolgálatot egyhetes váltásokkal vezénylik. Ez idő alatt a katonák kizárólag konzervet és kenyeret kapnak élelemként, ivóvízszükségletüket pedig palackos vízzel elégítik ki. Vezetékes víz és megfelelő mosdóhelyiség hiányában a tisztálkodás nem megoldott, és vízöblítéses WC használatra sincs lehetőség. A katonák szükségüket csak a szabadban, illetőleg a közvetlenül a szolgálati helyiség hátsó oldalánál kialakított feltűnő bűzt árasztó árnyékszéken végezhetik. A vizsgálat napján egy félreeső helyiségbe bedobálva nagy mennyiségű száraz penészes kenyeret, és szintén jelentős mennyiségű, láthatóan hetek óta el nem szállított, részben rothadó állapotban levő bűzös szemetet találtunk. Nyilvánvalóan ezen körülmények következtében a szolgálati helyiségben olyan nagy számú légy és egyéb rovar volt, hogy az a katonák pihenését nagyban zavarhatta, sőt a velük folytatott néhány perces beszélgetést is alig tette lehetővé. Egy katona elmondta, hogy a szolgálati helyiségben és környékén rágcsálók is előfordulnak.

A szolgálatteljesítés az előírások szerint abból áll, hogy a katonának 2-5 óránként egy héten keresztül éjjel-nappal járőröznie kell egy 1500-2000 m hosszú kijelölt útvonalon. A kiadott szolgálati intézkedés szerint a szolgálat fő rendeltetése a börgöndi bázis területe, épületei és berendezései vagyonvédelmének biztosítása, az anyagok illetéktelen személyek általi kivitelének megakadályozása, az épületek zártságának és pecsételtségének biztosítása, a területre való ki- és belépés szabályainak betartatása, a gépjárműforgalom ellenőrzése és dokumentálása. E feladatok ellátása azonban a körülmények folytán legalábbis nagyban akadályozott. Megállapítottuk,  hogy a laktanyahelyiségek nem voltak lezárva, illetve lepecsételve, a kerítés hézagos volt, a területen mezőgazdasági gépek, járművek, illetve polgári személyek is rendszeresen áthaladnak. A panaszos előadja továbbá, hogy egyes helyiségek polgári személyeknek voltak bérbe adva, ami az illetéktelen belépők kiszűrését tovább nehezítette. A nagy kiterjedésű (mintegy 300 ha)  éjjel megvilágítatlan terület egészében elhanyagolt, magas gaz borítja, így abban az esetleges külső behatolók könnyen elrejtőzhetnek. A járőrök fegyverrel nem, hanem csak gumibottal vannak ellátva, és a szolgálathoz tartozik egy kutya is. A területen kinnlevő járőr esetleges támadás vagy illetéktelen behatolás esetén sem a szolgálati helyiségben, sem a terepen levő társaitól nem kérhet segítséget, mert nincs ellátva rádió adóvevő készülékkel, a nagy távolságok miatt pedig közvetlen segítségkérésre nincs mód. A szolgálati helyiség rádióösszeköttetésben áll a mezőfalvai laktanya ügyeletes tisztjével. A kinnlevő sorkatonákat azonban hivatásos katona nem ellenőrzi rendszeresen, a kiadott parancs szerint a szolgálat ellátását a zászlóaljparancsnok ellenőrzi havi egy alkalommal.

A panaszos előadja, hogy az ilyen körülmények közötti szolgálatteljesítés félelmet keltett benne és másokban is különösen azután, hogy egy alkalommal az őrökre ismeretlen személyek fegyverrel rálőttek. A helyszínelést folytató nyomozó állítólag azt javasolta, hogy ha lehet az éjszakai őrjáratok ne menjenek ki a bázis területére. A mezőfalvi laktanyában, illetve a börgöndi őrségben meghallgatott sorkatonák egyhangúan osztották a panaszos beadványában említett aggályokat, úgy nyilatkoztak, hogy a jelzett körülmények között az előírt vagyonvédelmi feladatot felelősséggel nem lehet ellátni, és a szolgálatteljesítés körülményeit is mindenki elfogadhatatlannak tartotta. A zászlóalj meghallgatott vezetői elismerték az ellátási és a higiénés körülményekre vonatkozó panaszok megalapozottságát, a zászlóalj törzsfőnöke azonban nem osztotta azt a véleményt, hogy ilyen körülmények között ne lehetne a kijelölt szolgálati feladatokat megfelelően teljesíteni, illetve, hogy ezek a körülmények mentesítenék az előírások megszegőit a felelősség alól. Mindazonáltal ő is úgy vélte, hogy a vagyonvédelmet célszerűen más formában, elsődlegesen külső polgári őrség bevonásával lehetne megoldani.

A panaszos előadja, hogy szolgálatteljesítési ideje alatt, 1999. április 25-én 21,00 óra és 26-án 07,00 óra közötti időben az egyik tárolóépület oldalfaláról kb. 300 m2 alumínium burkolatot távolítottak el ismeretlen tettesek. A kérdéses időszakban utoljára a 21,00 órai járőr ment ki, az éjszakai járőrözések elmaradtak, ezért a lopási ügy kapcsán a panaszos ellen szolgálati kötelességszegés vétsége miatt büntetőeljárás indult. A Budapesti Katonai Ügyészség eljáró ügyésze közölte, hogy az ügyben vádat emeltek, a bíróság azonban a tárgyalást még nem tűzte ki. A zászlóalj törzsfőnöke úgy tájékoztatott, hogy az alumíniumlemezek értékesítésében egyes szolgálatban levő katonák is közreműködtek, de tudomása szerint a panaszos esetében erre nincs bizonyíték. A panaszos személyes meghallgatása során egyértelműen cáfolta ezt a vádat, azt azonban elismerte, hogy az előzőekben vázolt körülményekre tekintettel éjjel a járőrözési feladatát nem teljesítette.

A vizsgálat megállapításai

A szóban forgó szolgálatteljesítési körülmények mindhárom vizsgált alkotmányos jog tekintetében visszásságot okoztak. Különösen súlyos a pihenéshez való jog tekintetében előállt visszásság. A panaszosnak és társainak lényegében egy héten keresztül nem volt, illetve nincs módjuk legelemibb pihenési szükségletük, az alvásigényük kielégítésére, minthogy -a járőrözés időtartamára is tekintettel- egybefüggően négy óránál hosszabb pihenőidejük ez idő alatt nem lehet. Az egyhetes folyamatos szolgálat fizikailag szinte lehetetlen erőfeszítést követel, ezért egyetértek a panaszos azon álláspontjával, mely szerint ez a körülmény önmagában is a szolgálat ellátásának elégtelenségéhez, a katona éberségének gyengüléséhez vezet. A pihenés (alvás) lehetőségét az is rontja, hogy nem áll rendelkezésre külön pihenőhelyiség.

További problémaként értékelem a zászlóalj azon jogértelmezését, mely szerint a vagyonvédelmi szolgálat után nem jár semmiféle törvényes pihenőidő, bár a gyakorlatban igyekeznek gondoskodni a katonák bizonyos mértékű pihenéséről. A hadköteles katonák jogállásáról szóló 1996. évi XLIV. tv. 71. § (2) bekezdése a következők szerint rendelkezik: "A legalább 12 órás őr-, ügyeleti vagy készültségi szolgálat befejezését követően a 8 órát meghaladó szolgálat időtartamával megegyező pihenőidőt kell biztosítani. Ha a szolgálat teljesítésének ideje kiképzési szünnapra esik, akkor az elmaradt, valamint az e bekezdés alapján járó pihenőidőt -a szolgálat befejezését követően- egybefüggően kell kiadni. Fontos szolgálati érdekből e szabálytól el lehet térni, de legalább 24 óra pihenőidőt ez esetben is biztosítani kell, és a további pihenőidőt 14 napon belül ki kell adni." E szabály alkalmazásával a két hétvégi napot is magában foglaló 168 órás szolgálat után a katonát összesen legalább 208 óra szabadidő illetné meg. A zászlóalj szerint azonban a vagyonvédelmi szolgálat nem tartozik egyik, a törvényben említett kategóriába sem (őr-, ügyeleti, készültségi szolgálat), ezért az idézett szabályt erre nem kell alkalmazni.

Kétségtelen, hogy a szolgálati szabályzat definícióit tekintve a fegyver nélküli vagyonvédelmi "őrség" nem illik be sem az őr-, sem az ügyeleti, sem a készültségi, sem a készenléti szolgálat fogalmába (v.ö. Szolg. Szab. 328., 401/A-D, 402. pont). A Szolgálati Szabályzat nem is említi ezt a szolgálati formát. Az csupán a katonai objektumok őrzés-védelmi kategóriába sorolásáról szóló 2/1996. (HK 3.) MHVKF intézkedésben jelenik meg (lásd különösen az 5. pontot). E szolgálat azonban természeténél és jellegénél fogva azonosítható az itt nevesített szolgálati formákkal. Ha azok után jár a szolgálat időtartamával megegyező idejű szabadidő, akkor annak mindenképpen járnia kell egy más elnevezésű, és az előzőekhez képest nem kisebb igénybevételt jelentő szolgálat után is. Láthatóan a katonai igazságszolgáltatás gyakorlata is ezt a nézetet támasztja alá, azaz az elnevezéstől függetlenül a vagyonvédelmi szolgálatot egyneműnek tekinti a Büntető Törvénykönyv 348. § (1) bekezdésében nevesített szolgálati formákkal. A Btk. a szolgálati kötelességszegést az őr-, ügyeleti vagy egyéb készenléti szolgálatok szabályainak súlyos megszegéseként definiálja. A fegyver nélküli vagyonvédelmi szolgálat itt sincs nevesítve, a büntetőeljárás azonban mégis megindult, minthogy "[a]z állandó bírói gyakorlat szerint a készenléti szolgálatok azok a törvény által külön meg nem határozott szolgálatok, amelyek ellátása külön éberséget, figyelmet igényel, ekként eltér a kiképzés és a szolgálat mindennapi menetétől, és az ellátásukra vonatkozóan a katonai szabályzatok részletes utasításokat tartalmaznak." (BH 1993. 285).  Egy másik bírósági határozat konkrétan is rögzíti, hogy a katonának az elöljáró írásos parancsával részletesen szabályozott vagyonőrző szolgálata készenléti szolgálatnak minősül* . (BH 1993. 485.) Olyan kettősség ésszerűen nem állhat fenn, hogy egy adott fokozott igénybevétellel járó 24, avagy esetünkben 168 órás szolgálat ellátásáért a katonai büntetőjogilag felel, ugyanakkor a szolgálat ellátásáért pihenőidő nem illeti meg. 

A tényállási részben ismertetett higiénés és ellátási, valamint elhelyezési körülmények sértik az emberi méltóságot, valamint az egészséges környezethez való jogot, ezért ezek miatt is alkotmányos visszásságot állapítok meg.

Felhívom az eljáró Katonai Ügyészség, valamint a Honvédelmi Minisztérium és a Honvéd Vezérkar figyelmét arra, hogy miközben a katonák a parancsok és az előírások feltétlen betartására kötelesek, és ezért fokozott (büntetőjogi) felelősséggel tartoznak, az elöljáróknak is biztosítaniuk kell a végrehajtás feltételeit, gondoskodniuk kell alárendeltjeikről. Ezt a szemléletet tükrözik egyebek között a következő rendelkezések: "A parancsot adónak biztosítania kell a parancs végrehajthatóságát ..." A parancsnok "[t]eljes és oszthatatlan felelősséggel tartozik ... a működés mindenoldalú biztosításáért ... valamint mindazért amit ennek érdekében tett, vagy tenni elmulasztott." [1993: CX. tv. a honvédelemről 28. § (2), 42. § (2)]. A parancsnok "vezetői tevékenysége során a körülmények és a végrehajtó személyek ismeretén nyugvó, megalapozott parancsokat adjon, biztosítsa, hogy azok torzításmentesen jussanak el a végrehajtókhoz és meglegyenek a végrehajtásuk feltételei ... gondoskodjék alárendeltjeiről, járandóságaik normák szerinti maradéktalan kiadásáról, életkörülményeik kulturáltságáról, anyagi és szellemi szükségleteik kielégítéséről ..." [a Magyar Köztársaság fegyveres erői szolgálati szabályzata 75. pont 8-9. bek.] A honvédelmi jogszabályok az előzőek szerint a szolgálati feladatok teljesítése és a végrehajtáshoz szükséges feltételek között egyensúlyt feltételeznek. Ez az egyensúly a vizsgált esetben megbomlott, a börgöndi vagyonvédelmi szolgálat elrendelői nem biztosították a hatékony vagyonvédelemhez szükséges szakmai és tárgyi feltételeket, és nem gondoskodtak a végrehajtók elégséges pihenéséről és ellátásáról sem. A kialakult helyzetért való felelősség megállapításával nem foglalkozhatom, mert ehhez nem áll rendelkezésre elegendő adat, a szükséges következtetéseket azonban a honvédség irányítóinak és vezetőinek célszerű lenne levonni. A jelentést tájékoztatásul megküldöm a Budapesti Katonai Ügyészségnek is. 

Ajánlások

Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján ajánlom a honvédelmi miniszternek, hogy intézkedjen a Magyar Honvédség 11/3. Vegyes Légvédelmi Rakétatechnikai Zászlóalj börgöndi objektuma őrzése jelenlegi formájának haladéktalan megszüntetésére, az őrzés olyan ellátásának megszervezésére, amely biztosítja a katonák pihenéshez és egészséges környezethez való jogát, emberi méltóságát, valamint az őrzés-védelem alapvető szakmai feltételeit. Az említett követelmények teljesítéséhez a jelenlegi feltételek között legalább az őrök napi váltásának biztosítása, a higiénés feltételek javítása és az őrzéshez szükséges technikai feltételek javítása látszik szükségesnek. Ha ez célszerűen nem valósítható meg, az őrzés külső polgári őrséggel való ellátását ajánlom.

Az Obtv. 18. § (3) bekezdése alapján felkérem a honvédelmi minisztert, vizsgálja meg a Magyar Honvédségnél a 2/1996. (HK 3.) MH VKF intézkedés szerint rendszeresített fegyver nélküli vagyonvédelmi szolgálatok működésének szakmai és személyi feltételeit, különös tekintettel arra, hogy a szolgálat ellátásához szükséges tárgyi feltételek, valamint a szolgálatot ellátók pihenéshez való joga és megfelelő ellátása mennyiben biztosítottak.

Kérem a honvédelmi minisztert, hogy ajánlásom elfogadásáról és intézkedéseiről 30 napon belül, vizsgálata eredményéről és megállapításairól pedig 2 hónapon belül szíveskedjék tájékoztatni.    

Budapest, 1999. szeptember 30.

Dr. Polt Péter