OBH 3198/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Tárgy:  A lakáscélú támogatásokról
szóló rendelet módosítása
Az eljárás megindulása:

A panaszos azért fordult kérelemmel az országgyűlési biztoshoz mert az önkormányzat kötelezte a felvett 2.2 millió forint lakásépítési kedvezmény visszafizetésére, mert a lakást a vásárlástól számított 5 éven belül elidegenítették.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvényben foglaltak alapján indítottam vizsgálatot a tulajdonhoz való jog, valamint a jogbiztonsághoz való jog sérelmének veszélye miatt.

A tényállás:

A panaszosok 1997. szeptemberében lakást vásároltak, és a három gyermekre tekintettel igénybe vettek 2.197.000 forint lakásépítési kedvezményt. Időközben házasságuk megromlott, és a bíróság a házasságukat 1998. októberében felbontotta. A lakás értékesítését határozták el, és 1998. novemberében kapott hivatalos tájékoztatás szerint annak nincs jogi akadálya. 1999. december 7-én adás-vételi előszerződést kötöttek, és a vevő foglalót is fizetett. Az előszerződés szerint a szerződést 1999. február 28-áig, a vételár teljes összegének megfizetésével egyidejűleg kötik meg.

A panaszosok kérelemmel fordultak az önkormányzat jegyzőjéhez, a kedvezmény visszafizetése alóli mentesítést kérve. A jegyző a kérelmet elutasította, de a visszafizetés iránt nem intézkedett, mert az elutasításra tekintettel a panaszosok az adásvételtől elálltak. A vevő az általa adott foglaló kétszeres összegének kifizetését az előszerződés alapján jogszerűen követelte.

A kérelem elutasítását azzal indokolták, hogy az 202/1998. (XII.19.). Korm. sz. rendelet 1999. január 1-jei hatállyal törölte a 106/1988. (XII. 26.). MT rendeletnek azt a szakaszát, amely a visszafizetési kötelezettség alól mentesítette azokat a személyeket, akik a házassági bontóperre tekintettel idegenítették el a kedvezmény igénybevételével vásárolt lakásukat. Az új szabályok értelmében nem kell a kedvezményt visszafizetni mégsem, ha igazolják, hogy a vételárat másik lakás vásárlására fordítják. A panaszosok ilyen célt nem jeleztek.

Alkalmazott jogszabályok:

106/1988.(XII.26.) MT rendelet a lakáscélú támogatásról ( 1998. XII-ig hatályos szöveg)

3/A. § (1) Ha a tulajdonos a kedvezmény igénybevételével épített, vásárolt lakást építés esetén a használatbavételi engedély megadását, vásárlás esetén a vételt követő 5 éven belül lebontja, lakásigényének kielégítésétől eltérő célra hasznosítja, illetőleg első ízben adásvételi, csere, ajándékozási vagy életjáradéki szerződéssel idegeníti el, a) lebontás, eltérő hasznosítás esetében a kedvezményezett, b) adásvételi szerződés esetében az eladó, c) ajándékozási szerződés esetében a megajándékozott, d) életjáradéki szerződés esetében pedig a tartásra kötelezett köteles a kedvezményt visszafizetni.
(2) Nem kell a kedvezményt visszafizetni, ha a tulajdonos a lakást a házasság megszűnése esetén a vagyonközösség megszüntetése érdekében, illetőleg bírósági vagy hatósági határozat alapján idegeníti el.

3/B. § Ha a tulajdonos lakásigényét ingatlantulajdon cseréjével, vagy az értékesítést követően lakásépítés vagy - vásárlás útján elégíti ki, a kedvezmény visszafizetésével kapcsolatos kötelezettségét - a 3/A. § (1) bekezdésének a) pontja esetében a cselekmény megkezdésétől, a b), c) és d) pontjai esetében a szerződés megkötésétől számítva - építési szándék esetében három, vásárlási szándék esetében egy évig fel kell függeszteni. Ha a tulajdonos a határidőben az újabb lakás megszerzését hitelt érdemlően (az adásvételi vagy csereszerződés alapján történő tulajdonjogszerzés esetében az ingatlan-nyilvántartási bejegyzését tartalmazó hiteles tulajdoni lap másolatával, építés esetében a használatbavételi engedély bemutatásával) igazolja, a kedvezmény visszafizetésének kötelezettsége alól mentesíteni kell, feltéve, ha az elidegenítésből származó teljes bevételt az új lakás megszerzésére fordította.

3/C. § (1) A kedvezményt a lakás fekvése szerinti helyi önkormányzat jegyzője által megjelölt bankszámlára kell visszafizetni a lakás elidegenítésére vonatkozó szerződés megkötését követő 30 napon belül. (2) Ha a szerződés létrejöttéhez harmadik személy beleegyezése vagy hatósági jóváhagyás szükséges, a kedvezményt ennek megtörténtét követő 30 napon belül kell az (1) bekezdés szerint visszafizetni. (3) Ha a tulajdonos lakásának egy részét idegeníti el, a kedvezmény összegének csak az elidegenítésre kerülő tulajdoni hányadra eső arányos részét kell visszafizetni. (4) A lakás fekvése szerinti helyi önkormányzat jegyzője a visszafizetési kötelezettséget a 3/B. §-ban említett esetben a tulajdonos nyilatkozata alapján felfüggeszti. (5) A jegyző a visszafizetett kedvezményt köteles az állami költségvetés javára átutalni.

3/D. § (1) A kedvezmény visszafizetésének kötelezettsége esetén a szerződéshez csatolni kell a lakás fekvése szerinti helyi önkormányzat jegyzőjének igazolását arról, hogy az eladó (megajándékozott, tartásra kötelezett) a kedvezmény összegét visszafizette, vagy azt a 3/B. § alapján felfüggesztették. (2) Szerződés alapján a tulajdonjognak az ingatlan-nyilvántartásba (telekkönyvbe) történő bejegyzésére irányuló kérelmet elfogadni, teljesíteni csak akkor szabad, ha az (1) bekezdésben említett igazolást a szerződéshez csatolták.

202/1998.(XII.19.) Korm. r. a 106/1988. (XII. 26.) MT r. módosításáról

6. § Az R. 3/B. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
"3/B. § Ha a tulajdonos lakásigényét ingatlantulajdon cseréjével, vagy az értékesítést követően lakásépítés vagy - vásárlás útján elégíti ki, a kedvezmény visszafizetésével kapcsolatos kötelezettségét - a 3/A. § (1) bekezdésének a) pontja esetében a cselekmény megkezdésétől, a b)-d) pontjai esetében a szerződés megkötésétől számítva - építési szándék esetében három, vásárlási szándék esetében egy évig fel kell függeszteni. A felfüggesztés időtartama méltányolható esetben legfeljebb egy évvel hosszabbítható meg. Ha a tulajdonos a határidőben az újabb lakás megszerzését hitelt érdemlően (az adásvételi vagy csereszerződés alapján történő tulajdonjogszerzés esetében az ingatlan-nyilvántartási bejegyzését tartalmazó hiteles tulajdoni lap másolatával, építés esetében a használatbavételi engedély bemutatásával) igazolja, és az elidegenítésből származó teljes bevételt számlával vagy szerződéssel és értékbecsléssel igazoltan az új lakás megszerzésére fordította, a 3/A. § szerinti kötelezettség az eredeti határidő lejártáig terheli. A kedvezmény visszafizetését biztosító jelzálogjognak az ingatlan-nyilvántartásban az újabb lakásra való átjegyzése iránt a helyi önkormányzat jegyzője intézkedik."

7. § Az R. 3/D. §-ának (1) bekezdése a következő mondatrésszel egészül ki:
"illetőleg az elidegenített helyett a kötelezettség másik lakást terhel, és az ezt biztosító jelzálogjogot a 12. § (4) bekezdésének megfelelően bejegyezték."

12. § (1) Ez a rendelet 1999. január 1. napján lép hatályba, egyidejűleg az R. 3/A. §-ának (2) bekezdése, valamint a 12. §-a (4) bekezdésének utolsó mondata hatályát veszti. A rendelet 11. §-ának rendelkezését a folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell. A 4. § rendelkezéseit azokra a saját beruházású magánlakás-építkezésekre lehet alkalmazni, amely ingatlanokra az építési engedélyt első ízben a hatálybalépést követően adták ki, és azokra a lakásvásárlásokra, amelyekre az adásvételi szerződést a hatálybalépést követően kötötték meg. Nem alkalmazhatók a 4. § rendelkezései azoknak a lakásépítéseknek az esetében, amelyekre a hatálybalépést megelőzően már adtak ki építési engedélyt, és azokra a lakásokra, amelyekre a hatálybalépést megelőzően már kötöttek adásvételi szerződést.

1987. évi XI. tv. a jogalkotásról

12. § (1) A jogszabályban meg kell határozni a hatálybalépésének napját. A jogszabály egyes rendelkezéseinek hatálybalépésére különböző időpontokat is meg lehet állapítani. (3) A jogszabály hatálybalépésének időpontját úgy kell meghatározni, hogy kellő idő maradjon a jogszabály alkalmazására való felkészülésre.

11/1992. (III. 5.) AB határozat

A jogállam alapvető eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság – többek között – megköveteli a megszerzett jogok védelmét, a teljesedésbe ment, vagy egyébként véglegesen lezárt jogviszonyok érintetlenül hagyását, illetve a múltban keletkezett, tartós jogviszonyok megváltoztathatóságának alkotmányos szabályokkal való korlátozását.

A jogbiztonság – az Alkotmánybíróság értelmezésében – az államtól és elsősorban a jogalkotótól azt várja el, hogy a jog egésze, egyes részterületei és egyes szabályai is világosak, egyértelműek, hatásukat tekintve kiszámíthatóak és a norma címzettjei számára előre láthatóak legyenek. 

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

25. § Ha az országgyűlési biztos álláspontja szerint az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság valamely jogszabály vagy az állami irányítás egyéb jogi eszköze fölösleges, nem egyértelmű rendelkezésére, illetve az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára vezethető vissza, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javasolhatja a jogalkotásra, illetve az állami irányítás egyéb jogi eszköze kiadására jogosult szervnél a jogszabály módosítását, hatályon kívül helyezését vagy kiadását. A megkeresett szerv állásfoglalásáról, illetve esetleges intézkedéséről hatvan napon belül értesíti az országgyűlési biztost.

A vizsgálat megállapításai

Az Alkotmánybíróság többek között a 43/1995. (VI. 30.) AB határozatában kifejtette, hogy  alkotmányellenes az a jogszabály, amely nem biztosít elegendő időt az állampolgároknak a jogszabályok megváltozására való felkészülésre. A lakásépítési, és vásárlási támogatásról szóló MT rendelet a családok lényeges jogait szabályozza. A támogatás az állampolgárnak nem alanyi jogon jár, hanem azt a nemzetgazdaság teljesítőképessége által meghatározott pénzügyi feltételek függvényében biztosítja az állam a polgárai részére. A 202/1998.(XII.19.) Korm. rendelet a 106/1988. (XII. 26.) MT rendelet módosítását olyan formában végezte el, hogy bezárt egy "kiskaput", amely a tapasztalatok szerint alkalmas volt a jogalkotó szándékával ellentétes joggyakorlásra.

A módosítás - álláspontom szerint - nem sért állampolgári jogot, de annak hatálybaléptetése, és azzal a korábbi mentesség megvonása - mint azt a panaszos egyedi ügye is igazolja - súlyos állampolgári érdeksérelmet okozhat. Az érdeksérelem a jogszabálynak a jogalkotásról szóló törvénnyel ellentétes rövid határidejű kihirdetésével, és ez által az alkotmányból levezethető jogbiztonsághoz való jognak a sérelmével járt.

Az OBH 1578/1995 számú jelentésemben már 1997. május 22-én ajánlással fordultam a Pénzügyminiszter Úrhoz, és felhívtam a figyelmét, hogy "a hatáskörébe tartozó jogszabályok előkészítése során, különös tekintettel a támogatási formák módosításakor az állampolgároknak a jogbiztonsághoz való jogát - hogy a jog egésze, egyes részterületei és egyes szabályai is világosak, egyértelműek, hatásukat tekintve kiszámíthatóak és a norma címzettjei számára előre láthatóak legyenek - minden esetben érvényesítse."

A jelen panasz ügyében lefolytatott vizsgálat azt igazolta, hogy az 1997-ben tett ajánlásom nem érte el a célját, mert a jogalkotó ugyan azt a visszásságot okozta a 202/1998.(XII.19.) Korm. rendelet hatályba léptetésekor is.

Panaszos kérelme megalapozott, de a jogszabálynak a kihirdetése óta eltelt időre való tekintettel annak visszamenőleges hatályú módosítása, az Alkotmánybíróság 11/1992. (III. 5.) AB határozatának indokolására is figyelemmel, kizárt, ezért az egyedi ügy rendezésére ajánlást tenni nem áll módomban.

Ajánlás:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 25. § -ban biztosított jogommal élve felhívom a Miniszterelnök Úr figyelmét, hogy a hatáskörébe, valamint a minisztériumok hatáskörébe tartozó jogszabályok előkészítése során fokozottan tartsák szem előtt a jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény 12. § (3) bekezdésében foglaltakat a jogszabályok hatályba léptetésékor.

Budapest, 1999. szeptember 30.

Gönczöl Katalin