OBH 3136/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Szécsi Mária

Az eljárás megindítása
	A panaszos személyszállító vállalkozó (taxis) azt sérelmezi, hogy 1999-ben meg kellett újítania taxi-engedélyét. Ehhez 14 évi taxizás után be kellett szereznie az iratokat (erkölcsi bizonyítványt, adó, tb és vámtartozásra vonatkozó igazolásokat), amelyekért darabonként 1500 Ft-ot kellett fizetnie. Ez   után az engedélyt adó Budapesti Kereskedelmi és Iparkamaránál 2 és 1/2 órai várakozást követően intézték az ügyét. Az engedély megszerzésének feltétele volt az is, hogy a Kamara javára lemondjon az 5 éve 5000 Ft-ért vásárolt sárga (taxis) rendszámáról. A panaszos a tulajdonjoga megsértését kifogásolja, továbbá hogy a Kamara ezzel az eljárásával nem a tagok érdekeit képviseli.
	A panaszban foglalt sérelem összefüggésben áll az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével és az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való joggal, valamint az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében rögzített tulajdonhoz való joggal, az ügyben vizsgálatot indítottam. A tényállás megállapításához tájékoztatást kértem a Budapesti Kereskedelmi és Iparkamarától.

A megállapított tényállás
	A Budapesti Kereskedelmi és Iparkamara (a továbbiakban: Kamara) a 121/1998. (VI. 17.) Korm. rendelettel módosított 89/1988. (XII.20.) MT rendelet (a továbbiakban: R.) rendelkezése alapján végezte a taxi-engedélyek kiadását. A 121/1998. (VI.17.) Korm. rendelet kihirdetése óta a Kamara széles körű tájékoztatást nyújtott a taxisok részére. Szinte valamennyi napilap hírt adott a rendelettel kapcsolatos teendőkről, a rádióban és a televízióban is többször szóltak róla. Tájékozatót nyomtattak a taxi és személygépkocsis személyszállító engedélyek kiadásáról, ehhez a kiadványhoz a Kamara kerületi szolgáltatói irodáiban is hozzájuthattak az érdeklődők. A nagyobb taxis társaságoknak szórólapot és "A taxi-engedélyről" megjelentett füzetet (37 oldal) a kért példányszámban rendelkezésükre bocsátották. 
A taxi-engedélyek kiadásával kapcsolatosan ezt az eljárási rendet a Magyar Kereskedelmi és Iparkamara jóváhagyta és országos szinten, egységesen került bevezetésre. Mindennek ellenére azért történhetett meg a panaszos által kifogásolt 2,5 órás várakozás, mert az ügyfelek a taxiengedély cseréjét a forgalmi engedély műszaki érvényességének idejéhez kötötték. 1998 szeptemberében több mint ezer jármű vizsgázott a Fővárosi Közlekedési Felügyeletnél. Aki az R-ben előírt feltételeket teljesítette, annak kamarai taxi-engedélyt adtak a jármű vizsgáztatása nélkül, így a sorban állás elkerülhető lett volna. Növelte a várakozási időt az 1999. július 1-jétől kötelezően bevezetett személy-taxi vezetői igazolványért jelentkezők száma. A várakozási idő csökkentése érdekében 2 hónapig szombaton és vasárnap is nyitva tartottak, minden munkanapon megemelt létszámmal és 10 órás ügyfélszolgálati időben, napi 200-250 taxist, korszerű feltételek mellett szolgáltak ki. 
	Az R. szerint a taxi rendszáma a Kamara tulajdona. A már korábban kiadott engedély alapján üzemelő taxik esetén a Kamara úgy tudta ezt a feltételt biztosítani, hogy megállapodást kötött a gépkocsi tulajdonosával arról, hogy az a járművén levő rendszámtáblát a Kamara tulajdonába adja, a Kamara pedig - nyilvántartásba vétele után - azt az engedéllyel együtt kiadja használatra ugyanannak a személynek, akitől kapta. A gépkocsi tulajdonos (vállalkozás) tudomásul veszi, hogy a rendszámtáblát csak az engedéllyel együtt használhatja, az engedély bevonásakor vagy visszavonásakor azt le kell adnia a Kamara részére. A rendszám visszaadásakor a Kamara nem fizet a gépkocsi tulajdonosának, mert az engedély kiadásakor ilyen esetben csak az engedély cseréjéért fizetett igazgatási szolgáltatási díjat a szolgáltató; és a visszavett rendszámot a Kamarának selejtezésre át kell adnia a Belügyminisztériumnak. Egyúttal a Belügy-minisztériumtól kéri a gépjármű korábbi (fehér) rendszámtáblájának a kiadását, amit a gépkocsi tulajdonosa kap meg. Többletkiadást jelentett volna az üzemeltető (taxis) számára, ha a járművön lévő rendszám a tulajdonában marad ugyan, de a rendeletben foglaltak teljesítése miatt a Kamara igazgatási szolgáltatási díjat fizettet vele a Kamara tulajdonában lévő új rendszámtábla kiadásáért. Ez a megoldás visszaélésre ad lehetőséget. Az ellenőrzések, illetve panaszbejelentések során találkoztak olyan rendszámmal, amit a Közlekedési Felügyeletnél már évekkel ezelőtt töröltek. 
A Kamara nyilvántartása szerint az ORFK engedélyével egyedileg előállított, illetve egyénileg kiválasztott rendszámmal mindössze 50 taxis (1 %) rendelkezik. Ebben az esetben a rendszám a Kamara egyetértésével - kocsicsere esetén is - marad az üzemeltetőnél és a hivatkozott rendeletnek megfelelően a Kamara tulajdonát képezi.

Az alkalmazott jogszabályok
	A közúti közlekedési szolgáltatásokról és a közúti járművek üzemben tartásáról szóló, többször módosított 89/1998. (XII.20.) MT rendelet és az ezt módosító 121/1998. (VI.17.) Korm. rendelet.
A területi kereskedelmi és iparkamarák által lefolytatott, a személygépkocsival végzett személyszállítási szolgáltatások engedélyezési eljárásaihoz kapcsolódó igazgatási szolgáltatási díjról szóló 24/1998. (XI.27.) KHVM rendelet.
A közúti közlekedés rendőrhatósági igazgatásáról szóló 48/1997. (VIII.26.) BM rendelet.

A vizsgálat megállapításai
1)		A gazdasági kamarákról szóló 1994. évi XVI. törvény alapján a kamarák hatósági jogkörben is eljárnak. Ennek során nem érdekképviseletet látnak el, hanem a hatósági ügyre vonatkozó jogszabályokat kell alkalmazniuk. A 121/1998. (VI.17.) Korm. rendelet 11. § (3) bekezdése kimondja: "Az e rendelet hatálybalépésekor a személytaxi-szolgáltatás vagy a személygépkocsis személyszállító szolgáltatás végzésére jogosult vállalkozás személygépkocsijai a hatóság által korábban kiadott taxiengedéllyel és meghatározott színű rendszámtáblával a soron következő műszaki megvizsgálás időpontjáig, de legkésőbb 1999. október 1-jéig vehetnek részt a közúti forgalomban." A Kamara tehát köteles volt új engedélyt kiadni, ha a szolgáltató tovább akart működni. Az engedélyezéshez pedig köteles volt kérni az R. 5/A. §-ában felsorolt iratokat. Ez a megújítás minden bizonnyal a jogbiztonságot is szolgálta, ugyanúgy, mint az ellenőrzési kötelezettség (R. 25. § (2) bekezdés) előírása a Kamara számára. 
Az engedélyek kiadásának előkészítését illetően a Kamara mulasztása - ami hosszas várakozást okozott volna - nem állapítható meg.
Az előbbiek alapján a jogbiztonság vagy a tisztességes eljáráshoz való alkotmányos jog nem sérült.

2)		Mivel az R. módosítását követően taxiként csak a kamra tulajdonát képező rendszámmal felszerelt személygépkocsit lehetett üzemben tartani, a már rendszámmal rendelkező kocsik helyzetét rendezni kellett. A 24/1998. (XI.27.) KHVM rendelet 5. § (2) bekezdése szerint: "A közlekedési hatóság által korábban kiadott taxiengedély 1999. szeptember 30-ig történő kamarai engedélyre való cseréje esetén a kamara eljárásáért 2000 forintos igazgatási szolgáltatási díjat kell fizetni, amely a korábbi rendszámtáblának a kamara részére történő leadása esetén, magába foglalja a rendszámtáblának a kamara tulajdonában lévő rendszámtáblaként való kiadása igazgatási szolgáltatási díját is."
Tehát ha a már taxiengedéllyel rendelkező a korábbi rendszámát a kamarának leadta, akkor ezt a rendszámot mint a kamara tulajdonában állót visszakapta, és ez esetben összesen 7000 Ft-tal kevesebb igazgatási szolgáltatási díjat kellett fizetnie az engedélyt kérőnek, mint a többieknek, akik új engedélyt kértek és új rendszámot is kaptak. 
	A rendszámtábla elsősorban igazgatási (hatósági) jel, és nem a tulajdonjog tárgya. Éppen ezért a használat, birtoklás és rendelkezés joga a jogszabályok által eleve korlátozott. (Ld. 48/1997. (VIII.27.) BM r.) Amikor a kamara a sárga színű taxirendszámot a taxistól tulajdonába vette, egyidejűleg kiadta a rendszámot átadónak, így a használat és a birtoklás nem változott. A rendelkezés joga pedig csak annyiban, hogy ha a taxiengedélyt a kamara bevonta, akkor a rendszámot is le kellett adnia a taxisnak a kamara részére. Figyelemmel a rendszám igazgatási (nyilvántartási) szerepére ez nem tekinthető a tulajdonjog sérelmének, hiszen a rendszámmal a taxis egyébként sem rendelkezhetett szabadon; az engedély bevonása esetén a rendszámot a korábbi szabályozás szerint sem használhatta volna jogszerűen rendszámként.  (Az egyénileg kiválasztott és az egyedileg előállított rendszám esetén az eltérő szabályt a kamara figyelembe vette.)
	Mindezekre való tekintettel a tulajdonhoz való alkotmányos állampolgári joggal összefüggésben visszásságot nem állapítottam meg.

3)		Tájékoztatom a panaszost arról, hogy a gazdasági kamarák közigazgatási feladatainak átadásával kapcsolatos rendeletmódosításokról szóló 128/2000. (VII.11.) Korm. rendelet 6. §-a módosította a 89/1988. (XII.20.) MT rendelet 12. § (1) bekezdés b) pontját is úgy, hogy az már nem tartalmazza a rendszámmal kapcsolatban a kamara tulajdonára való utalást. 

Budapest, 2000. július 26.

Gönczöl Katalin