OBH 3127/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában segítséget kért a velencei ingatlana elé megépített buszmegálló áthelyezése ügyében. Panaszához csatolta az évek óta tartó problémája ügyében keletkezett iratokat.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, mert több alkotmányos joggal összefüggő visszásság gyanúja merült fel.

Érintett alkotmányos jogok:

A Magyar Köztársaság Alkotmánya
 2. § (1) bekezdés A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam;
13. § (1) bekezdés A Magyar Köztársaság biztosítja  a tulajdonhoz való jogot;

Alkalmazott jogszabályok:

1957. évi IV. törvény    az államigazgatási eljárásról (továbbiakban: Áe.)
1988. évi I. törvény  a közúti közlekedésről (továbbiakban: Kt.)
8/1970 (XI.13.) KPM-ÉVM együttes rendelet az utak építésének és a forgalom részére való 
átadásának hatósági engedélyezéséről (továbbiakban miniszteri együttes rendelet)
1990. évi LXV. törvény  a helyi önkormányzatokról (továbbiakban: Ötv.)

Megállapított tényállás:
	A Fejér Megyei Közúti Igazgatóság 1991-ben létesítette a buszmegállót, buszöböl kialakításával együtt. A panaszos már az építkezés folyamán kifogásolta a buszmegálló helyét, azonban a kivitelező szerint már nem lehetett más helyre helyezni azt. A panaszos mind a közút kezelőjétől, mind a közlekedési hatóságtól és a velencei polgármesteri hivatal tisztségviselőitől kérte a probléma megoldását. A polgármester és a jegyző arról tájékoztatta a panaszost, hogy az építkezés idején jogelődjük nem vett részt az engedélyezésben. A bejelentés alapján egyeztető helyszíni bejárást tartottak és több szakhatósági tárgyaláson vettek részt a buszöböl áthelyezése érdekében, azonban azok sikertelenek maradtak annak ellenére, hogy az önkormányzat támogatta a kérést. Az áthelyezés költségét, közel 2 millió forintot az önkormányzat nem tudja megfizetni. A kérdéses buszöböl nem önkormányzati tulajdonú, így sem kezelői, sem üzemeltetői feladata nincs.
	A Fejér Megyei Közlekedésfelügyelet a panaszos bejelentésére 1996-ban kivizsgálta a buszöböl létesítésének körülményeit. Megállapította, hogy az autóbusz-megállóhelyek kijelölése 1982-ben az érintett szakhatóságok közreműködésével történt. A közút kezelő 1982-ben tervezette meg a kérdéses buszmegállót, majd 1988-ban áttervezette. Ennek alapján építette meg, az átadás-átvétel a megépült létesítményre 1991-ben került sor. Az "útszakaszon végzett munka nem engedély köteles, a közút kezelője az út fenntartása, állagmegóvása érdekében tette meg a szükséges beavatkozásokat". Az autóbusz-megállóhelyeket a jogszabályok és szabályzat szerint öbölben kell kialakítani. A konkrét megállóhelyet közlekedésbiztonsági okok miatt kellett áthelyezni jelenlegi helyére. A közlekedési hatóság megállapította, hogy a Közúti Igazgatóság nem kérte meg a létesítési  engedélyt, holott az építkezés idején az engedély köteles volt. A buszmegállók helyének kijelölése során a lakossági érdekeket a helyi önkormányzatok, illetőleg azok jogelődjei képviselik(-ték), egyeztetés alapján. A közlekedési hatóság vizsgálata során ezt az egyeztetést hiányolta. Megállapította ugyanis, hogy a polgármesteri hivatal nem tett észrevételt a lakosság nevében. A hatóság szerint a buszmegálló forgalomtechnikai szempontból megfelelő helyen van, ezért nincs hatósági jogkörben lehetősége az áthelyezés elrendelésére. A vizsgáló szerv közölte továbbá a panaszossal, hogy esetleges kárigényét bíróság előtt érvényesítheti. 

A vizsgálat megállapításai:
	Eljárásom során információt kértem a velencei polgármesteri hivataltól, a Fejér Megyei Közlekedési Felügyelettől, valamint a Fejér Megyei Állami Közútkezelő Kht-tól mint az út kezelőjétől.
	A polgármesteri hivatal válaszából kiderült, hogy az önkormányzat 1995-ben kezdeményezte a panaszos bejelentése alapján a buszmegálló áthelyezését. A közút kezelője a kezdeményezés teljesítését elhárította, miután forgalmi indokot nem talált annak teljesítésére. Ismertette azonban egy áthelyezés esetén a követendő eljárást. A  közút kezelője tájékoztatta még a hivatalt, hogy a megállóhely áthelyezéséhez anyagilag nem tud hozzájárulni, továbbá, hogy annak építési költsége kb. 500-600 ezer forint. A jegyzői válaszból az is kitűnt, hogy a helykijelölés a Közúti Igazgatóság kezdeményezésére történt, a polgármesteri hivatal jogelődjének "igen csekély részvállalása volt" az autóbusz megállóhely kijelölésében, engedélyezésében". A panaszos problémáját valósnak tartják, azt az önkormányzat támogatja. Az Önkormányzat felajánlotta a közút kezelőjének, hogy nagyobb, önkormányzati területet biztosít új buszöböl kialakításához, esetleg az áthelyezés egy részének költségét is vállalja, azonban a Kht 1999-ben íródott válaszából egyértelmű, hogy az minden kiadást az önkormányzatra kíván áthárítani. Ezt pedig nem tudja felvállalni az önkormányzat.
	A Fejér Megyei Állami Közútkezelő Kht válaszában ismertette a kérdéses buszmegálló és buszöböl építésének körülményeit, valamint megerősítette azon álláspontját, hogy annak áthelyezése forgalomtechnikai és biztonsági szempontból nem indokolt. Amennyiben az önkormányzat mégis ragaszkodik hozzá, az áthelyezés - a vonatkozó jogszabályoknak megfelelően és az ő költségükön - ellen kifogást nem emelnek. A Kht álláspontja szerint a panasz az autóbuszok közlekedéséből és a várakozók magatartásából adódik. Ez a "hatás lakott területen ugyanúgy ér mindenkit, akinek ingatlana elé a megállót elhelyezik." Megvizsgálva a helyszínt, a jelenleginél távolabbi hely kijelölése esetén az utazók negatív reagálásával kell számolni, valamint a közelben lévő szakiskola diákjainak hosszabb távon kellene az út egyik oldalán lévő keskeny járdán haladni és ez a baleseti esélyt növelné.
	A Megyei Közlekedési Felügyelet megküldte a nála felelhető és már fentebb ismertetett tényállási elemeket tartalmazó iratokat.
	A panaszos utóbb csatolta a Közlekedési, Hírközlési és Vízügyi Minisztériumhoz címzett azonos tartalmú panaszára kapott válaszát. E szerint megállapítható, hogy a buszmegálló valóban a panaszos házához olyan közel van, ami egyetlen lakónak sem lenne kedvező, de a közlekedés biztonsága és a forgalom szempontjából nem kifogásolható annak kialakítása. Tájékoztatta a panaszost a minisztérium arról, hogy az autóbusz-megállóhelyek létesítése és áthelyezése a helyi önkormányzatok hatáskörébe tartozik. A helykiválasztás a lakossági igények felmérése és egyeztetetése is a helyi önkormányzat feladata, amely azonban eddig észrevételt nem tett, az áthelyezést nem kezdeményezte.
	A panaszos jelezte, hogy panasza alapján a KHVM Közúti Főosztálya helyszíni bejárást kezdeményezett a megyei közlekedési felügyeletnél, majd megküldte a megtartott helyszíni bejáráson készült jegyzőkönyvet. 
	A rendőrség közlekedésbiztonsági szempontból megfelelőnek tartotta a megállót, de javasolta, hogy az iskolások biztonsága érdekében létesüljön a szakmunkásképzőnél is egy megálló. A Volán Rt hozzájárult a megálló áthelyezéséhez, azonban ragaszkodik a buszöböl kialakításához. A közút kezelő Kht. az autóbusz öböl áthelyezésével, esetleges megszüntetésével forgalomszabályozási és forgalombiztonsági szempontból egyetértett. Az új buszöböl kialakításának a közlekedési hatóság által meghatározott helyszíneit elfogadta. Kijelentette azonban, hogy a társaság az anyagi költséget vállalni nem tudja. Az Önkormányzat, amióta a panaszos jelezte problémáját, támogatja annak megoldását, oly módon, hogy anyagilag is hozzájárulna az áthelyezéshez, ha a beruházás költsége előre látható. A közlekedési hatóság a jelenlegi állapotot is megfelelőnek tartotta, azonban figyelembe véve a panaszos kérését, különböző áthelyezési lehetőségeket tárt fel. Javasolta a közút kezelőjének és az önkormányzatnak, hogy az áthelyezés lehetőségét a helyszínen elhangzottak figyelembe vételével vizsgálják meg.
	A rendelkezésre álló iratokból megállapítottam, hogy a buszöböl és megálló  építésének engedélyezése időpontjában az önkormányzat jogelődje nem járt el kellő körültekintéssel, nem képviselte a lakossági érdekeket. Mint arra a közlekedési hatóság fentebb ismertetett, a panaszos kérelme alapján  1996-ban tartott vizsgálatáról adott tájékoztatásában is szerepel, a közútkezelő Kht jogelődje nem kért engedélyt az építkezésre. A közlekedési hatóság is hiányolta az építtető és a helyi tanács közötti egyeztetést. Nem fogadható el  az önkormányzat azon állítása, hogy jogelődje mulasztása következményeiért nem lenne felelős. Az önkormányzat az Ötv. 103. § (3) bekezdése értelmében ugyanis a megszűnő tanács és szervei jogutóda. A jelenlegi velencei önkormányzat aktív közreműködése a probléma megoldásában pedig éppen ezt a felelős hozzáállást tükrözi. Tény, hogy a jelenlegi buszmegálló helyének kijelölését a közútkezelő Kht jogelődje kezdeményezte és nem az önkormányzat jogelődje. Így az okozott problémát az építés idején közreműködőknek, illetőleg jogutódaiknak közösen kell megoldani.
	A legutóbbi helyszíni bejárás alapján felvett jegyzőkönyvben a panaszos azt nyilatkozta, hogy amennyiben a megállót arrébb helyezik ingatlanától, úgy a felmerült kárának megtérítését nem igényeli a Kt. 35. § -a alapján.
	Fentiekből megállapítottam, hogy a panaszos bejelentése (annak többszöri megismétlése) óta több év telt el, míg az ügyben részvevők egyáltalán készséget mutatnak annak megoldására. A vizsgált eljárás az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból eredő tisztességes eljárás követelményével kapcsolatosan visszásságot okozott. Úgyszintén sérült a panaszosnak az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében biztosított a  tulajdonhoz fűződő alkotmányos joga, mert ingatlanát évek óta nem tudja rendeltetésszerűen használni. Bár a közlekedési hatóság 1996-ban felhívta a panaszos figyelmét, hogy esetleges kárigényét bíróság előtt érvényesítheti, amennyiben azt megítélik számára, a károsodást nagy valószínűséggel előidéző állapot megváltoztatása nélkül a panasz nem oldódik meg.
	Nem tartom a buszmegálló áthelyezése akadályának, hogy a közelben lévő üzlet létesítéséhez előírt parkolók szabályossá tételéhez hozzájárulását adta a közút kezelője. A két ügy nincs ugyanis összefüggésben egymással.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján az alábbi ajánlást teszem: 
	1.) Felkérem a Velence Nagyközség Önkormányzata polgármesterét, hogy a panaszos kérését figyelembe véve az általa vállalt hozzájárulással egyeztessen a buszmegálló áthelyezésének kérdésében a közút kezelőjével és képviselje a lakosság érdekeit az új hely kijelölésénél.
	2.) Felkérem a Fejér Megyei Közút Kezelő Kht. igazgatóját, hogy a helyi önkormányzattal egyeztetve (figyelembe véve a panaszos írásba foglalt peren kívüli egyezségi ajánlatát) a buszmegálló áthelyezésének lehetőségét vizsgálja meg és tegyen meg mindent annak érdekében, hogy az megvalósuljon.

Budapest, 2000. június 22.

Gönczöl Katalin