OBH 3061/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Déry Kinga

Az eljárás megindulása
	A panaszos az Országgyűlési Biztos Hivatalához beadványával a Miskolc Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal Gyámügyi Osztályának eljárását sérelmezte.  Kifogásolta a gyámhatósági eljárás kapcsán, hogy 
	1. a gyermeke védelembe vétele iránt indított eljárást a gyámhatóság a bejelentő kilétének, és az eljárás lefolytatásához fűződő érdekének vizsgálata nélkül megindította és lefolytatta.
	2. A panaszos sérelmezte továbbá, hogy a gyermekek védelembevételi eljárását megszüntető határozat tartalmazta az érintett gyermekek személyi adatait, melyek ezáltal az összes, azon személyek számára hozzáférhetőkké váltak, akiknek a határozatot a gyámhatóság kézbesítette.
	A vizsgálatom során felmerülő kérdésekben tájékoztatást kértem a Miskolc Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatalától, amely a kért tájékoztatást és iratanyagot maradéktalanul a rendelkezésemre bocsátotta.
	Az ügyben az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében deklarált jogbiztonságból fakadó tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja miatt az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§ (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam.

A megállapított tényállás
	Az 1999. január 4. napján kelt, és a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalához benyújtott  beadványában F.I.-né,  a panaszos gyermekeivel szemben tanúsított veszélyeztető magatartását jelezte a gyámhatóságnak. A beadvány szerint a panaszos "...tönkreteszi gyermekei életét...", "...kizárta édesanyját és Miklós fiát a lakásból, ezért idegennél kellett tölteniük az éjszakát, a két iker a lakásból sírt nagymamájukért...", "...egy ilyen nő nem főállású anyának való...". A panaszos F.I.-nét személyesen nem ismeri, rokoni kapcsolatban nem áll vele, vele nem lakik egy városban . A panaszos-anya 1992. augusztusától férjétől különélten (nem elváltan) él gyermekeivel. A közigazgatási hivatal 1999. január 28. napján a beadványt illetékességi okból áttette a Miskolc Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal Gyámügyi Osztály Gyermek- és Ifjúságvédelmi Csoportjához (a továbbiakban: gyámhatóság). A gyámhatóság a három gyermek ügyében védelembe vételi eljárást indított. Az eljárás keretében az idézésre 1999. február 15. napján a gyámhatóságon  megjelent a panaszos és édesanyja, ahol mindketten cáfolták a F.I.-né által állítottakat. 1999. február 16. napján a gyámhatósági ügyintéző telefonon megkereste a Diósgyőri Gimnáziumot és a József úti Napköziotthonos Óvodát, és azokat felkérte hogy a három gyermekről részletes pedagógiai véleményt készítsenek. A továbbiakban 1999. február 19. napján a gyámhatóság felkérte a Gyermekjóléti Szolgálatot, hogy készítsen a gyermekek lakóhelyén környezettanulmányt. A kért pedagógiai véleményeket az oktatási intézmények 1999. február 19. napján kelt levelükben, a gyermekjóléti szolgálat pedig (az 1999. február 23. napján elvégzett) környezettanulmányt 1999. március 2. napján kelt levelében küldte meg a gyámhatóságnak. 1999. március 3. napján kelt levelében a gyámhatóság tájékoztatta  a közigazgatási hivatalt arról, hogy a beadványban foglaltak alaptalannak tűnnek, az anyával élő gyermekek nincsenek veszélyhelyzetben, védelembe vételüket nem indokolja semmi. Az első fokú gyámhatóság a 342.232-7/1999. számú, 1999. március 28. napján kelt határozatával a védelembe vételi eljárást megszüntette. A határozat 1999. május 27. napján  jogerőre emelkedett.

Az ügy jogszabályi háttere
	Az 1991. évi LXIV. törvény a Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről
3. cikk 1. A szociális védelem köz- és magánintézményei, a bíróságok, a közigazgatási hatóságok és a törvényhozó szervek minden, a gyermeket érintő döntésükben a gyermek mindenek felett álló érdekét veszik figyelembe elsősorban.
Az 1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról:
17. § (1) Az e törvényben szabályozott gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatot látnak el - a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése és megszüntetése érdekében - a törvényben meghatározott alaptevékenység keretében
a) az egészségügyi szolgáltatást nyújtók, így különösen a védőnői szolgálat, a háziorvos, a házi gyermekorvos,
b) a személyes gondoskodást nyújtó szolgáltatók, így különösen a családsegítő szolgálat, a családsegítő központ,
c) a közoktatási intézmények, így különösen a nevelési-oktatási intézmény, a nevelési tanácsadó,
d) a rendőrség,
e) az ügyészség,
f) a bíróság,
g) a menekülteket befogadó állomás, a menekültek átmeneti szállása,
h) a társadalmi szervezetek, egyházak, alapítványok.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézmények és személyek kötelesek jelzéssel élni a gyermek veszélyeztetettsége esetén a 40. §-ban meghatározott gyermekjóléti szolgálatnál, illetve indokolt esetben kötelesek hatósági eljárást kezdeményezni. Ilyen jelzéssel és kezdeményezéssel bármely állampolgár és a gyermekek érdekeit képviselő társadalmi szervezet is élhet.

A 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról:
8. § (1) A gyámhatóság - ha jogszabály másképp nem rendelkezik - az eljárást a hatáskörébe tartozó ügyben hivatalból is megindíthatja vagy folytathatja.
(2) A gyámhatóságnak meg kell indítania az eljárást, ha azt a gyermek veszélyeztetettsége esetén a gyermekjóléti szolgálat vagy más, a Gyvt. 17. §-ának (1) és (2) bekezdésében meghatározott szerv vagy személy kezdeményezte.

Az érintett alkotmányos jogok
Az 1949. évi XX. törvény A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYÁRÓL:
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

A vizsgálat megállapításai
	I. Tekintettel arra, hogy a panasz 2. pontjában foglaltak személyes adatok védelméhez kapcsolódó sérelmek kérdéseit vetették fel, azt az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 19.§ (3) bekezdése alapján az adatvédelmi biztoshoz áttettem. 
	II. A panasz 1. pontban foglalt része tekintetében a gyámhatóság eljárása tárgyában vizsgálatot folytattam le.
	 A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló törvény 17.§ (2) bekezdése lehetővé teszi bármely állampolgár és a gyermek érdekeit képviselő társadalmi szervezet számára, hogy hatósági eljárást kezdeményezve jelezze, vagy a gyermekjóléti szolgálatnál hívja fel a figyelmet a gyermek tudomására jutott veszélyeztetettségéről. A gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló kormányrendelet a 8.§ (2) bekezdésében pedig előírja, hogy a gyámhatóságnak meg kell indítania az eljárást, ha azt a gyermek veszélyeztetettsége esetén a gyermekjóléti szolgálat vagy más, a Gyvt. 17. §-ának (1) és (2) bekezdésében meghatározott szerv vagy személy kezdeményezte.
	A jogalkotó a hivatkozott rendelkezések alapján a meghatározott kör kezdeményezése nyomán a gyámhatósági eljárás azonnali megindítására kötelezi a gyámhatóságot. Nem követeli meg a jogszabály, hogy a gyámhatóság az eljárás megindítását megelőzően a kezdeményezések, bejelentések valóságtartalmáról meggyőződjön; a bejelentő szándékait sem köteles kideríteni. A gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló Kormányrendelet (a továbbiakban: kormányrendelet) a hazánkban az 1991. évi LXIV. törvénnyel kihirdetett, a Gyermek jogairól szóló, New Yorkban kelt Egyezmény rendelkezéseivel összhangban elsősorban a gyermek mindenek felett álló érdekét veszi figyelembe. Az eljárást a gyermek érdekében találta a jogalkotó kötelezően megindítandónak, mellyel a szemben álló szülői (és egyéb) érdekek és jogok adott esetben háttérbe szorulhatnak. Az eljárást a bejelentésben foglaltak miatt indítja meg a gyámhatóság: a leírtak igazságtartalmának csupán lehetősége alapján. A gyermek különös védettsége az, amely megkívánja a jogalkotó ennyire egyoldalú rendelkezéseit. A veszélyeztetettség megalapozottságáról a tényállás tisztázása keretében  a gyámhatóság bizonyítási eljárást folytat le, majd azokat értékelve veszi védelembe a gyermeket vagy megalapozatlanság esetén megszünteti az eljárást. A gyermek érdekeit szem előtt tartva azonban a tényállást minden esetben tisztázni kell, ezt azonban csupán egy eljárás keretében teheti meg a gyámhatóság. Az Alkotmány 67. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges. Az államnak és szerveinek kötelessége megteremtenie mindazon jogszabályi és joggyakorlati alapot, mely a gyermek érdekeit érvényre juttatja. A kormányrendelet rendelkezéseit követő gyámhatósági joggyakorlat a gyermek érdekeinek megfelelő. A gyermek kiszolgáltatott és védtelen, jogainak érvényesítésére nem képes, ezért azok érvényesítése mindenek előtt való.
	Nem válhat azonban a jogszabály - a gyermek érdekeire tekintettel történő szabályozás által - emberek közötti haragos viszony rendezési lehetőségévé. Felhívom a figyelmet arra, hogy a gyámhatóságoknak a gyermek veszélyeztetettségét jelző és kezdeményező bejelentések nyomán olyan módszereket kellene kidolgozniuk (így a bejelentő és a panaszolt szülő viszonyának tisztázása érdekében is), amelyek segítségével az alaptalan bejelentések miatt indult gyámhatósági eljárások kiküszöbölhetőek lennének. A lefolytatott eljárások során pedig fokozott figyelmet kell fordítani arra, hogy azok a lehető legkisebb mértékben sértsék csupán a szülők érdekeit. 
Vizsgálatom eredményeképpen megállapítom, hogy nem okoz az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében deklarált jogbiztonsághoz való jogból fakadó tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot az, hogy a gyámhatóság a gyermek veszélyeztetettségéről való tudomásszerzést követően előzetes tájékozódás nélkül védelembe vételi eljárást indít. 

Budapest, 2000. július 28.

Gönczöl Katalin