OBH 3014/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Tárgy: helyi támogatás elutasítása.
Az eljárás megindulása:

A panaszos azért fordult kérelemmel az Országgyűlési Biztos Hivatalához, mert Kaposvár Város Önkormányzata a lakáskörülményei javításához igényelt támogatást kétszer is, különböző indokokkal elutasította.

A diszkrimináció lehetőségének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam, melynek során az önkormányzattól beszereztem a kérelemmel kapcsolatos iratokat, melynek alapján a következőket állapítottam meg:

A tényállás:

A panaszos családtagként - férjével és gyermekével - lakott a Kaposvár, Kisközi u. 3. szám alatti ingatlanban, amely a szintén ott lakó édesanyjának, és a féltestvérének az 1/2-ed, 1/2-ed tulajdonában állt. Az 1998. júliusában benyújtott kérelemhez csatolt adás-vételi szerződés szerint a panaszos 1,5 millió forintért megvásárolta az édesanyja tulajdoni hányadát, amelyből 1 millió forintot már ki is fizetett, és az 500 ezer forint megfizetéséhez kérte a helyi támogatást. Az eladó javára azonban haszonélvezeti jogot kötöttek ki.

A Népjóléti Bizottság az igényelt támogatást azért utasította el, mert az eladó az adásvételi szerződést követően is a lakásban lakik. Az elutasítás elleni fellebbezést határidőn túl érkezett, ezért azt a testület érdemben nem vizsgálta. A kérelem ismételt benyújtásának azonban nem volt akadálya. A bizottság az 1999. március 8-án ismételten benyújtott kérelmet is elutasította, azzal az indokkal, hogy időközben a panaszos tulajdonjogát, az eladó haszonélvezeti jogával terhelten az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezték, így a támogatást már nem az első lakáshoz jutáshoz igényelték. A panaszos az elutasítás ellen nem nyújtott be fellebbezést, ezért az 1999. április 13-án jogerőre emelkedett.

Alkalmazott jogszabályok:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 16. § (1) bek. szerint: Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

A lakáscélú támogatásokról szóló 106/1988. (XII. 26.) MT rendelet 10. § (1): A helyi önkormányzatok kamatmentes kölcsönt, illetőleg részben vagy egészben vissza nem térítendő támogatást nyújthatnak a rászoruló családok részére a lakótelek, az új vagy használt lakás megszerzéséhez, a lakás bővítéséhez, felújításához, fenntartásához, a lakáscélú kölcsön törlesztőrészleteinek, lakás bérleti díjának megfizetéséhez, vagy más, a lakással kapcsolatos költség viseléséhez. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott célokra nyújtható helyi támogatás odaítélésének feltételeit - az építés, a szervezés és a megszerzés módjától függetlenül, kizárólag a rászorultságra tekintettel - a helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg.
A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény 11. § -a szerint: (1) A képviselő-testület önkormányzati hatósági ügyben hozott határozata ellen fellebbezésnek nincs helye. (2) A képviselő-testület bizottságának önkormányzati jogkörben hozott hatósági határozata ellen a képviselő-testülethez lehet fellebbezést benyújtani (3) A képviselő-testület határozatának a felülvizsgálatát jogszabálysértésre hivatkozással a bíróságtól lehet kérni a határozat közlésétől számított harminc napon belül. A pert az önkormányzat ellen kell indítani.

A lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló 49/1993. (XII. 15). Ör. sz. rendelet 48. § -a szerint: (1) A Közgyűlés a rászoruló fiatal házaspárok Kaposvár városban megvalósuló első lakásának építéséhez, -vásárlásához, önkormányzati pénzeszközök felhasználásával kialakított építési telek vételéhez helyi támogatást nyújthat. A támogatás feltétele, hogy a kérelmezők egyike legalább öt éves kaposvári állandó lakcímmel rendelkezzen. A bérlakás gondok enyhítése érdekében a városkörnyékre kitelepülő, lakásvásárlók rendkívül indokolt esetben helyi támogatásban részesülhetnek. A helyi támogatás formái: a vissza nem térítendő támogatás (a továbbiakban: támogatás), és a kamatmentes kölcsön (a továbbiakban: kölcsön). (5) Különös méltánylást érdemlő esetben a Népjóléti Bizottság a fiatal házaspárokon kívül más rászoruló részére, az építés, vásárlás mellett más lakhatással kapcsolatos célra is állapíthat meg helyi támogatást, az e célra fordítható éves keret legfeljebb 5 %-áig.

A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 201. § (1) bekezdése szerint:              A szerződéssel kikötött szolgáltatásért - ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik - ellenszolgáltatás jár.

Szemelvények a Ptk 201. §-ához kapcsolódó Bírósági határozatokból:
A törvény e rendelkezése a szerződésekre az visszterhesség vélelmét mondja ki. Nem érvényesül e törvényi vélelem az olyan szerződés esetében, amelynél a törvény az ingyenesség vélelmét mondja ki így a közeli hozzátartozók között létrejött tartási-, illetve életjáradéki szerződés, illetve a hozzátartozók között fedezetlevonó célzattal létrejött szerződésnél. Ki kell emelni azonban, hogy a törvény a hozzátartozók egymással kötött szerződései esetére általános érvényű és az ingyenesség vélelmét kimondó szabályt nem tartalmaz, ezért a kivételt képező ügyleteket meghaladóan a visszterhesség vélelme a hozzátartozók egyéb szerződéseire is irányadó.
Mind a visszterhesség, mind az ingyenesség törvényi vélelme az ellenkező bizonyításával megdönthető vélelem. A bizonyítás azt a felet terheli, aki a vélelemmel ellentétes tényre hivatkozik.

A vizsgálat megállapításai:

A vizsgálatom megindításakor figyelembe vettem, hogy az önkormányzat a költségvetését a törvényes kertek között szabadon határozza meg, és a szociális célú kiadásait a település gazdasági helyzetétől függően rendeletben szabályozza. A vizsgálat folytatása mellett azért döntöttem, mert felmerült annak a lehetősége, hogy az önkormányzat az eljárási szabályokat nem tartotta be.

A vizsgálat megállapította, hogy az önkormányzat a rendeletét magasabb szintű jogszabály felhatalmazása alapján, más jogszabállyal nem ellentétesen hozta meg. A bizottság a döntését a rendelet előírásait betartva hozta meg, és az fellebbezés hiányában emelkedett jogerőre. 

A panaszos a kérelmét elutasító határozat kézhezvételét követően a jogorvoslati jogosultságát nem merítette ki, annak ellenére, hogy a határozat e lehetőségről tájékoztatta. A kérelmének elutasítását az Országgyűlési Biztos Hivatalához benyújtott panaszában amiatt sérelmezte, hogy a földhivatal "gyors" eljárása miatt szenvedett sérelmet, illetve azért, mert "nem tette utcára az édesanyját". 

A bizottság a határozataiban nem fejtette ki, hogy a 49/1993. (XII.15). Ör. sz. rendelet 48. § (5) bekezdésében megnevezett lehetőség alapján - mely szerint különös méltánylást érdemlő esetben a bizottság más lakhatással kapcsolatos célra is állapíthat meg helyi támogatást - az adott esetet miért nem minősítette különös méltánylást érdemlő esetnek. Az ügy összes körülményeinek, és az önkormányzat válaszának értékelése alapján azonban megállapítottam, hogy az elutasítás fő oka az volt, hogy az adásvétel közvetlen hozzátartozók között, mégpedig úgy jött létre, hogy az a tulajdonjog átírásán kívül az igénylő lakáskörülményeiben semmi érdemi változást nem okozott. Az ismételten benyújtott kérelemben a panaszos ugyan jelezte, hogy a vételárból kívánják az épület bővítését elvégezni, és azt követően lesz lehetőség az anya számára az eladott lakrészből történő kiköltözésre.

Az önkormányzat bizottságának döntése, mely szerint nem tartotta különös méltánylást érdemlő esetnek a panaszos kérelmét, nem okozott diszkriminációt, azaz hátrányos megkülönböztetést, csupán a kérelem nem felelt meg a rendelet előírásainak. A panaszosnak azonban továbbra is lehetősége van arra, hogy az önkormányzat támogatását a tényleges célra, azaz az épület bővítéséhez kérje, feltéve, ha azt az építésügyi szabályoknak megfelelő építési engedély alapján kéri, és annak megadása a méltányolható lakásigény szempontjából is lehetséges. Tekintettel arra, hogy a panaszos szerint az 1 millió forint az eladó részére már kifizetésre került, és az 500 ezer forint csupán a bővítéshez hiányzik, a megfelelő építési engedély alapján nem kizárt, hogy a támogatási kérelmet az önkormányzat újra tárgyalja.  

A vizsgálat megindítását követően megállapítottam, hogy a panaszos a jogorvoslati jogosultságát nem merítette ki, ezért az 1993. évi LIX. törvény 16. § értelmében az országgyűlési biztos további vizsgálatának lehetősége kizárt, így a panaszost csak az álláspontomról tájékoztathattam, és az eljárást megszüntettem.

Budapest, 2000. február 14.

Dr. Polt Péter