OBH 3003/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr.Déry Kinga

Az eljárás megindulása

	A panaszos az Országgyűlési Biztos Hivatalához benyújtott panaszában a Mátészalka Rendőrkapitányság Csenger Rendőrörsének eljárását sérelmezte. A panaszos szerint a nyomozó hatóság annak ellenére nem intézkedett, hogy ő a helyi rendőrkapitányságon feljelentést tett. 

A vizsgálatom során felmerülő kérdésekben tájékoztatást kértem a Mátészalka Rendőrkapitányság Csenger Rendőrörsétől, mely szerv a kért tájékoztatást és a vonatkozó, 12/99. számú iratanyagot  maradéktalanul rendelkezésemre bocsátotta.

Az ügyben az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében deklarált jogbiztonságból fakadó tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja miatt az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§ (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. 

A megállapított tényállás

	A panaszos 1999. január 24. napján kelt levelében a Mátészalka Rendőrkapitányság Csenger Rendőrörséhez fordult segítségért. A bejelentésben leírtak szerint 1998. december 14. napjának éjszakáján a panaszost udvarán négy ismeretlen személy egy fegyverrel megfenyegette. A rendőrkapitányság eljárását hiányolva a panaszos az intézkedést kérő levelét 1999. február 8. napján megismételte a nyomozó hatóságnak.
	A vizsgálat során beszerzett iratok között a rendőrhatóság 1999. február 15. napján kelt, 12/99. Be. számú jelentése arról számol be, hogy az eljáró rendőr a panaszos szomszédainál érdeklődött a sérelmezett cselekmény felől, azonban ők a történtekről semmit nem tudtak mondani, értékelhető információval nem rendelkeztek. 
	A nyomozó hatóság továbbá a panaszos idegállapotáról szerzett be orvosi igazolást.
	A nyomozati iratok között fellelhető továbbá egy 1999. február 18. napján kelt 12/2-99.Be. számú jelentés, mely megállapítja, hogy a panaszos első bejelentéséhez képest a második bejelentés idejére új fejlemény, körülmény nem merült fel, ezért az ügy előadója javasolja az örsparancsnoknak, hogy a sértettet rövid átiratban tájékoztassa arról,  hogy a bejelentési tárgyában sem bűncselekmény, sem pedig szabálysértés nem állapítható meg. A Mátészalka Rendőrkapitányság Csenger Rendőrörs örsparancsnoka 1999. február 25. napján kelt, 12/1-1999.ált. számú átiratában a következőket írta a feljelentő-panaszosnak: "A fenti számú ügyben tájékoztatom, hogy bejelentései tárgyában sem bűncselekmény, sem szabálysértés nem állapítható meg, így azokban a rendőrség eljárást nem indít."
	A Mátészalka Rendőrkapitányság Csenger Rendőrörse által megküldött iratok mellé csatolt levél szerint: "Tekintettel arra, hogy az általános ügyek elintézési határideje 30 nap, ezért álláspontom szerint, Apáti Attiláné írásban tett bejelentésére a törvényes határidőn belül a szükséges választ megkapta."

Az ügy jogi háttere (jogszabályok, és az állami irányítás egyéb jogi eszközei)

A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény

109. § (2) A napokban megállapított határidőbe nem számít be az a nap, amelyre a határidő kezdetére okot adó körülmény esik (kezdőnap).(...)
121. § (1) A büntető eljárás feljelentés, bejelentés vagy a nyomozó hatóság észlelése alapján indulhat meg.

126. § (1) A feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről kell határozni. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.

127. § (1) A nyomozást határozattal meg kell tagadni, ha a feljelentésből vagy a feljelentés kiegészítése során szerzett adatokból megállapítható, hogy
a) a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, vagy a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzik,

129. § (1) A nyomozást megtagadó határozatot közölni kell a sértettel, továbbá azzal, aki feljelentést tett, vagy magánindítványt terjesztett elő.

A 40/1987. számú BM utasítás

386. A feljelentés formához nem kötött közlés, amely meghatározott vagy ismeretlen személy ellen, valamely bűncselekmény gyanújára utaló adatokat tartalmaz.
404. A nyomozó hatósághoz tett bejelentés csak akkor lehet a büntető eljárás megindításának alapja, ha ellenőrzése során abból a bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja kétségtelenül megállapítható.

Az érintett alkotmányos jogok

Az 1949. évi XX. törvény a MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYÁRÓL
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

A vizsgálat megállapításai

	A panaszos 1999. január 24. napján, és 1999. február 8. napján kelt levelével fordult a Mátészalka Rendőrkapitányság Csenger Rendőrörséhez. Az írásban benyújtott beadvány tartalmánál fogva ismeretlen tettes ellen tett feljelentésnek minősült, hiszen a sértett-panaszos a levelében ismeretlen tettes ellen kifejezetten kérte, igényelte az eljárás megindítását, nem csupán a bűncselekmény gyanújára utaló helyzetekről tájékoztatta a rendőrörsöt bejelentés formájában (40/1987. számú BM utasítás 386. pontja). Nem feltétele tehát a büntetőeljárás megindulásának  jelen esetben a 40/1987. BM utasítás 404. pontja, mely szerint  a nyomozó hatósághoz tett bejelentés csak akkor lehet büntetőeljárás megindításának alapja, ha ellenőrzése során abból a bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja kétségtelenül megállapítható. A tartalma szerint elbírált beadvány feljelentésnek minősül, mely ismeretlen, fegyveres elkövetők fenyegetéséről számol be, kérve a rendőrhatóság intézkedését. 
	A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 121.§ (1) bekezdése alapján a büntető eljárás feljelentés, bejelentés vagy a nyomozó hatóság észlelése alapján indulhat meg. A nyomozó hatóság kötelessége a büntetőeljárásról szóló törvény 126.§ (1) bekezdése alapján, hogy a feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről határozzon. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.
	Jelen esetben a rendőrörsre 1997. január 27. napján érkezett a feljelentés. A büntetőeljárásról szóló törvény 109.§ (2) bekezdése szerint a napokban megállapított határidőbe nem számít be az a nap, amelyre a határidő kezdetére okot adó körülmény esik (kezdőnap).  Az 1999-es év január 27. napja keddre, 30-a pedig pénteki napra esett, így a három napon belüli nyomozás elrendelése vagy megtagadása munkaszüneti nap közbeékelődése nélkül teljesíthető lett volna. A rendőrhatóság az iratok tanúság szerint a nyomozást nem rendelte el és nem is tagadta meg.
	Abban az esetben, ha a feljelentés alapján nem lehetett megnyugtatóan állást foglalni a nyomozás elrendelése vagy megtagadása tárgyában a feljelentés kiegészítését rendelhette volna el a nyomozó hatóság. A feljelentés kiegészítésének egyedüli célja azt tisztázni, hogy a 127. § (1) bekezdésének a)-c) pontjaiban írt feltételek valamelyike fennáll-e, s ha igen, a nyomozást meg kell-e tagadni. A rendőrkapitányság azonban feljelentés-kiegészítést sem rendelt el.
	Abban az esetben, ha a feljelentésből vagy a feljelentés kiegészítése során szerzett adatokból az állapítható meg, hogy a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, vagy a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzik, a büntetőeljárásról szóló törvény 127.§ (1) bekezdése alapján a nyomozást határozattal meg kellett volna tagadni, mely határozatot a hivatkozott törvény 129.§ (1) bekezdése alapján közölni kellett volna a sértettel és a döntést meg kellett volna indokolni.
	A rendőrkapitányság álláspontja, mely szerint az ügyek általános elintézési határideje 30 nap, a vizsgált esetben irreleváns, ugyanis a feljelentés nyomán indult büntetőeljárás lefolytatására nem az államigazgatási eljárásokra vonatkozó 1957. évi IV. törvény, hanem a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény vonatkozó - a fentiekben részletezett -rendelkezéseit kell alkalmazni.
	 Önkényes és a vonatkozó jogszabályokat figyelmen kívül hagyó, azoknak  ellentmondó az a gyakorlat, mely alapján a Mátészalka Rendőrkapitányság Csenger Rendőrörse a panaszos feljelentése alapján eljárt. A törvényi határidőn belül nyomozást nem rendelte el és meg sem tagadta. Arról ellenben, hogy eljárást az ügyben nem indított, a határozat alaki és tartalmi követelményeinek meg nem felelő iratban tájékoztatta a feljelentő-panaszost.
	Azáltal, hogy a nyomozó hatóság nem alkalmazta az eljárására kötelező jogszabályt az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésébe ütközően a jogbiztonságból fakadó tisztességes eljáráshoz való jog sérelmét okozta.

Vizsgálatom eredményeképpen megállapítom, hogy a Mátészalka Rendőrkapitányság Csenger Rendőrörse akkor, amikor a feljelentésnek a rendőrhatósághoz való érkezését követően 3 napon belül nyomozást az ügyben nem rendelt el, és azt nem is tagadta meg az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésébe foglalt jogbiztonsághoz való jogból fakadó tisztességes eljáráshoz való jog megsértése által alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott. 

Megállapítom továbbá, hogy a Mátészalka Rendőrkapitányság Csenger Rendőrörse akkor, amikor a nyomozás megtagadásáról nem határozatban, hanem átirati formában tájékoztatta a sértettet az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésébe foglalt jogbiztonságból fakadó tisztességes eljáráshoz való jog megsértése által alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott.

Ajánlás

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20.§-ában foglalt felhatalmazásomnál fogva a következő ajánlást teszem:

Felkérem a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőr-főkapitányt, hogy hívja fel a helyi rendőrkapitányságok figyelmét arra, hogy fordítsanak több figyelmet a büntetőeljárás során a vonatkozó jogszabályok betartására. 

Budapest, 2000. április 25.

Gönczöl Katalin