OBH 2887/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária

Az eljárás megindítása
	A panaszos - aki a Gödöllői Agrártudományi Egyetem (utóbb: Szent István Egyetem) egyetemi oktatója - beadványában azt kifogásolta, hogy bár az egyetem Doktori Tanácsa által előírt valamennyi feltételt teljesítette, ezen belül a doktori értekezését is sikeresen megvédte - tehát a Doktori Tanács által kirendelt szakmai bírálók azt elfogadták -, a Tanács mégsem adományozta számára a doktori fokozatot. Ez ellen a döntés ellen pedig jogorvoslatra sem volt módja, mert az egyetem szabályzata erről nem rendelkezett, továbbá ő az elutasításról írásbeli értesítést nem is kapott. A sérelmes eljárás miatt kérte az országgyűlési biztos vizsgálatát és állásfoglalását.
	A tisztességes eljáráshoz való alkotmányos jog (Alk. 2. §. (1) bek.) érintettsége miatt az ügyben vizsgálatot indítottam, és tájékoztatást, véleményt kértem az oktatási minisztertől, akihez a panaszos még 1999 őszén fordult az ügy vizsgálatát kérve. A tényállást a panasz és a miniszternek a megkeresésemre 2002. március 29-én küldött tájékoztatása, a tőle kapott iratok alapján állapítottam meg.

A megállapított tényállás
	A panaszos a doktori disszertációját a Doktori Tanács által kijelölt opponensek és bíráló bizottság előtt nyilvános vitában 1999. február 10-én megvédte. Az érdemjegyek átlaga 4,14-es értéknek bizonyult, ami a megszerezhető összpontszám 82,8 %-a, így a bíráló bizottság javasolta a Doktori Tanácsnak a tudományos fokozat odaítélését. Mivel a doktori szigorlat eredménye 80 %-os volt, a panaszos doktori fokozatra jelölését a Doktori Tanács elé terjesztették. A Tanács ülésén azonban csak 50 %-os támogatást kapott a jelölés, az egyetemi szabályzat szerint szükséges 67 % helyett.
Erről a számára kedvezőtlen döntésről azonban a panaszost csak szóban értesítették.
Az Oktatási Minisztérium helyettes államtitkára 1999. november 11-i levelében értesítette a panaszost arról, hogy PhD fokozatszerzési eljárása ügyében lezárult az eljárás jogszerűségének vizsgálata a Gödöllői Agrártudományi Egyetemen. A vizsgálatra felkért bizottság az eljárásban jogsértést nem tapasztalt. A bizottsági ülés jegyzőkönyvét az államtitkár a panaszosnak megküldte, és közölte, hogy a fokozat odaítéléséről lefolytatott titkos szavazás eredménye törvényességi felügyeleti jogkörben nem vizsgálható.  

Az alkalmazott jogszabályok
A felsőoktatásról szóló 1993. évi LXXX. törvény (Ftv.)
A doktori képzés, a doktori fokozat odaítélésének eljárási szabályairól, valamint a képzésben résztvevők egyes jogairól és kötelességeiről, az általuk fizetendő díjakról és térítésekről szóló 14/1997. (I. 30.) Korm. rendelet (R1.)
A doktori képzésről és a doktori fokozatszerzésről szóló 51/2001. (IV. 3.)    Korm. rendelet (R2.)

A vizsgálat megállapításai

Elöljáróban az országgyűlési biztos hatáskörének kereteiről kell szólnom. Már az elmúlt évek több hasonló ügyében eljárva (OBH 6788/1997., 10374/1997., 10640/1997., 10772/1997.) a biztosok leszögezték: a törvény szerint a doktori fokozat odaítélésével kapcsolatos minden döntés, illetve az erre vonatkozó szabályzat feltételeinek meghatározása az egyetem autonóm döntési jogkörébe tartozik. Az egyetem autonómiájának alapja az Alkotmány 70/G. §-a, amely szerint a Magyar Köztársaság tiszteletben tartja a tudományos élet szabadságát, a tanszabadságot és a tanítás szabadságát.
Ebben a körben - a doktori fokozat odaítélése kérdésében - tehát az országgyűlési biztosnak vizsgálati lehetősége nincs.
Ugyanakkor azonban az egyetemek szabályzatai sem sérthetik a jogszabályokat, és a saját szabályaikat nekik is be kell tartaniuk. Ha ez nem így történik, az visszásságot okoz a jogállamiságból fakadó jogbiztonság alkotmányos követelményével, a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben.

Nem volt jogsértő, hogy az egyetemi Doktori Tanács döntött a fokozat odaítéléséről, mert az Ftv. nem teszi kötelezővé, hogy karonként, szakonként - így az egyes szakterületekhez közelebb állóan - hozzanak létre doktori tanácsot. (Az Ftv. 91. § (2) bek. szerint ez csak lehetőség.) Az egyetemi autonómia keretében kell erről helyesen dönteni. (A problémára egyébként a panaszt kivizsgáló egyetemi bizottság tagja maga is utalt a bizottsági jegyzőkönyv tanúsága szerint.)
Hasonlóképpen az egyetemi autonómia körébe tartozó kérdés, hogy hogyan állítják össze a tanácsot, az Ftv. előírásai alapján. A tanács a fokozat odaítélésében teljes hatáskörrel rendelkezik, nem csupán az addigi eljárást ellenőrizve, mintegy összegző szerepben hozza meg a döntését.

Az Ftv. és az egyetem szabályzata a fokozat megszerzésének több feltételét írja elő. Az oktatási miniszter erről a következő álláspontját közölte: "Amikor a Doktori Tanács dönt arról, hogy a doktorjelölt tudományos munkássága megfelel-e a doktori fokozat odaítélése feltételeinek, a felsorolt fokozatszerzési feltételeket együttesen vizsgálja, egyik feltételnek sincs kiemelkedő szerepe, így a doktori értekezés megvédésének sem. A Doktori Tanács a rendelkezésére álló dokumentációk alapján dönt, melynek része a doktori értekezés megvédése. Így a Doktori Tanács tagjai akkor is képesek lehetnek eldönteni, hogy egy jelölt által a tudományos publikációi között feltüntetett cikkek valóban tudományos publikációk-e, ha nem voltak jelen az értekezés védésén. Döntésüket a teljes dokumentáció ismeretében hozzák, tanulmányozhatják az értekezést, a jelölt tudományos publikációinak jegyzékét, az értekezés bírálóinak véleményét is." A miniszter álláspontja szerint a doktori értekezésnek nincs kiemelt szerepe, még akkor sem, ha a jogszabály az ezzel kapcsolatos eljárást részletesebben szabályozza.
Véleményem szerint a problémát az okozta - és okozhatja minden hasonló esetben -, hogy az értekezés védése nyilvános, ott elhangoznak a szakmai ellenérvek is, és az eredmény kihirdetésekor a jelölt tudhatja annak az indokait. A Doktori Tanács döntését viszont nem kell indokolni sem az Ftv., sem az egyetemi szabályzat szerint.
Egyetértek a miniszternek a következő nyilatkozatával: "A felsőoktatási intézmények autonómiája, a tudomány szabadságának alkotmányos alapelvei értelmében nincs mód és lehetőség arra, hogy tudományos kutatás eredményéről a tudomány művelőin kívül más döntsön, illetve dönteni legyen jogosult."
Ebből következik, hogy a doktori fokozat odaítélésére jogosult tanács e döntése semmilyen jogi eljárásban érdemben nem bírálható felül. Az állam jogszabályokban csak a felsőoktatási intézmény, ezen belül a doktori iskola minősítésének az eljárását rögzíti úgy, hogy a Magyar Akkreditációs Bizottság értékelése dönti el, alkalmas-e az intézmény a doktorképzésre. Ha ez a döntés pozitív, az intézmény, a doktori tanács kapja meg a fokozat odaítélésének a jogát, és őt terheli az ezzel járó felelősség is. Döntésének hitelességéért, védhetőségéért a tanácsnak a szakmai nyilvánosság előtt - ideértve az értekezést bíráló bizottságot is - kell felelnie. Ez a követelmény alkotmányos állampolgári jogokkal nem hozható összefüggésbe.

A doktori eljárás során van - a fent már említett okból korlátozott körű -  fellebbezési lehetőség. Az egyetemi szabályzat ezt ugyan valóban nem tartalmazza, de az Ftv. 93. § (3) bek. szerint "A doktori fokozat megszerzésére irányuló eljárásban hozott határozatok kizárólag jogszabálysértés, illetőleg az egyetemi doktori szabályzat megsértése miatt fellebbezhetők meg."
Az egyetemi szabályzat viszont nem rendelkezik a szükséges eljárási szabályokról. Az R1. ezt még nem írta elő, de az R2. már igen. Ennek a 21. § (1) bekezdése kimondja, hogy "A Doktori Tanács doktori ügyekben hozott döntései ellen jogszabálysértés, a doktori szabályzat megsértése, illetve eljárási hiba esetén jogorvoslatnak van helye. A jogorvoslati eljárás lefolytatása a rektor hatáskörébe tartozik." A 27. §-a szerint pedig "Az egyetemi szabályzatban kell rendelkezni a doktori képzés, illetve a doktori fokozat megszerzésére irányuló eljárás során hozott döntések elleni jogorvoslatról". 
Az oktatási miniszter megkeresésemre adott válaszában közölte, hogy a szabályzat e hiányosságának megszüntetése iránt intézkedett.
A jogorvoslat feltétele, hogy az érintett értesüljön a döntésről, éspedig írásban. Az egyetem szabályzata erről szintén nem rendelkezik arra az esetre, ha a döntés elutasító. A miniszter ennek a pótlására is felhívta az egyetem figyelmét. 

Tekintettel arra, hogy a tisztességes eljáráshoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okozó e hiányosságok miatt a miniszter intézkedett, az eljárást lezárom.

Budapest, 2002. május 30.

Takács Albert