OBH 2816/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Scheilinger László

A vizsgálat megindítása:

A panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatalához eljuttatott beadványában sérelmezi, hogy Tompa nagyközség lakosságának többségét érintően a VPOP Tompai Vámhivatala jogellenesen  vámkötelezettséggel sújtja az általuk behozott dohányárú-féleségeket. 

A panaszban kifejtettek alapján vélelmezhető volt, hogy az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság, jogbiztonság, illetve az ehhez kapcsolódó tisztességes eljáráshoz való jogot az érintett vámhatóság megsértette, vagy annak közvetlen veszélyeztetését teremtette meg.

Erre való tekintettel vizsgálatot rendeltem el, mely keretében a panaszostól kiegészítő anyagokat kértünk.

A megállapított tényállás:

A rendelkezésre bocsátott anyagokból megállapítható, hogy Tompa Nagyközség  Képviselő-testülete 1999. május 25-én  lakossági megkeresés alapján foglalkozott a helyi vámhatóság lakosságot sújtó vámintézkedéseivel, azok – megítélésük szerint – jogellenességével és diszkriminatív jellegével. 

A testületi ülésre meghívott megyei parancsnok-helyettes az ott jelenlevőket megnyugtatta, hogy a lakosság által behozott dohányféleségek a korábban követett gyakorlatnak megfelelően ismét vámmentesek lesznek, nem kell az érintetteknek legalább 24 órát külföldön tölteniük.

A panasz szerint azonban  az érintett vámhatóság május 27-től ismét kiszabta az előírt vámtarifát.

A Képviselő-testület  – élve a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény 101. §. (1) bekezdésében biztosított jogával – 1999. május 27-én felterjesztést tett a VPOP Parancsnokának, kérte  állásfoglalását a foganatosított vámintézkedések jogos vagy jogtalan voltáról. 

A megkeresett parancsnok a 11246/1999. VPOP.IX. számú átiratában (1999. 06.01.) a felterjesztésben foglaltakat kivizsgálta, és a tompai vámhivatal panaszolt eljárását minden tekintetben jogkövetőnek és indokoltnak minősítette. Részletesen kifejtette, hogy a panaszolt vámszerv korábbi eljárása volt jogsértő, melyet indokolt volt megszüntetni.
 
A VPOP parancsnok tájékoztatásában külön értékelte azt, hogy  a képviselő-testületi ülésen megjelent megyei parancsnok-helyettes által adott tájékoztatást jogellenesnek tartja.

A vizsgálat megállapításai:

A rendelkezésre bocsátott anyagok és a kapcsolódó jogszabályok tanulmányozása eredményeként arra a megállapításra jutottam, hogy a panaszolt vámhatóságok 1999. május 27-ét követően a vonatkozó  nemzetközi és hazai jogszabályok helyes értelmezésével  jártak el. 

A turistaforgalom vámkönnyítéséről szóló New-Yorkban 1954. június 4-én kelt Egyezmény kihirdetéséről rendelkező 1964. évi 2. sz. törvényerejű rendelet „turista” kifejezés alatt valóban azon személyeket értelmezi, akik legkevesebb 24 órát tartózkodnak külföldön. Az Egyezmény 3. cikkében biztosított vámkedvezmény tehát csak annak a turistának jár, aki a fenti törvényi feltételeknek megfelel. 

A hivatkozott cikk külön kiemeli azt is, hogy a vámmentesség csak abban az esetben biztosítható, ha a turista a 250 db cigarettát saját használatra hozza be és nem kell visszaéléstől tartani. 

A vita tárgyát képező „útiholmi” tekintetében is egyértelmű az Egyezmény 2. cikkének rendelkezése, mely szerint: személyi útiholmi alatt minden olyan új vagy használt állapotban lévő ruházati és egyéb cikket kell érteni, amelyre a turistának saját magának szüksége lehet, figyelembe véve utazásának körülményeit, kizárva azonban minden kereskedelmi célra történő behozatalt.

Ezekkel az Egyezményben foglalt rendelkezésekkel a kapcsolódó hazai jogszabályi rendelkezések minden tekintetben harmonizálnak.

Az 1995. évi C. törvény (Vámtörvény) végrehajtására kiadott - módosított - 45/1996 (III. 25.) Kormányrendelet 185. § (3) bekezdése (a törvény 110. § (2) bekezdése szabályozásával összhangban) a dohányféleségeket útiholmiként értelmezi. Ebben a tekintetben tehát értelemszerűen életbe lép az a szabály, mely szerint az minősül vámmentes útiholminak, amelyet az utas személyes használatra külföldön tartózkodása alatt vásárolt. A pusztán vásárlás céljából a szomszédos országba tett rövid - egy-két órás - látogatás sem a hazai, sem az Egyezménybeli rendelkezések helyes értelmezésével  nem minősíthető külföldi tartózkodásnak.

Megállapítható tehát, hogy a korábbi jogsértő és nemkívánatos társadalmi feszültségeket eredményező gyakorlat felülbírálata  és megszüntetése az érintett hatóság részéről nem okozott alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot, inkább oda hathatott, hogy úgy a hatóságok, mint a tevékenységükkel érintett jogalanyok jogkövető magatartást tanúsítsanak.

Összességében megállapításom az, hogy a panaszolt vámhatóság eljárásával a bevezetőben írt alkotmányos jogot nem sértette meg. A testületi ülésen elhangzott jogellenes tájékoztatás azonban rövid ideig tartó visszásságot okozott, amelyet az országos parancsnok saját hatáskörben orvosolt. Ajánlással nem élek, de  - magas beosztású vámtiszt magatartására tekintettel -   felhívom az Országos Parancsnok úr figyelmét, hogy az ügy tapasztalatairól a megyei és budapesti parancsnokokat célszerű lenne írásban tájékoztatni.

Az ügy további vizsgálatát nem tartom indokoltnak, azt lezárom.

Budapest, 1999. december 8.

Gönczöl Katalin

F ü g g e l é k

az OBH 2816/1999. sz. ügyben alkalmazott jogszabályokról.

1/  1964. évi 2. törvényerejű rendelet a turistaforgalom vámkönnyítéséről szóló, New
Yorkban 1954. június 4-.én kelt Egyezmény Kiegészítő Jegyzőkönyvének kihírde-
 téséről.

 1. Cikk b/ pont: 
     
       b) "Turista" kifejezés alatt értendő minden olyan személy, fajra, nemre, nyelvre vagy vallásra tekintet nélkül, aki egy másik külföldi állam területére lép be, mint ahol állandó lakhelye van és ugyanazon 12 hónapos időszak folyamán ott legkevesebb 24 órát és legalább hat hónapot tartózkodik, ha utazásának a célja nem bevándorlás, hanem: túrázás, szórakozás, sport, egészségi-, családi ok, tanulmány, vallásos zarándoklat vagy üzleti ügy.

2. Cikk 2. pont:

 "Személyes útiholmi" alatt minden olyan új vagy használt állapotban levő ruházati és egyéb cikket kell érteni, amelyre a turistának saját részére és indokoltan szüksége lehet, figyelembe véve utazásának körülményeit, kizárva azonban minden kereskedelmi célra történő árubehozatalt.

2. Cikk 3. pont:

Személyes útiholmi alatt, egyéb cikkek között, a következő tárgyak értendők: feltéve, hogy azokat használatban levőnek lehet tekinteni - saját ékszerek; egy fényképezőgép 12 lemezzel vagy 5 tekercs filmmel; egy keskeny filmfelvevő 2 tekercs filmmel; egy látcső; egy hordozható zenegép; egy hordozható lemezjátszó 10 db lemezzel; egy hordozható magnetofon; egy hordozható rádióvevő berendezés; egy hordozható írógép; egy gyermekkocsi; egy sátor és egyéb campingfelszerelés; sportfelszerelés és sportcikkek (egy horgászfelszerelés, egy vadászfegyver 50 tölténnyel, egy nem gépi meghajtású kerékpár, egy 5 és 1/2 m-nél rövidebb kenu vagy kajak, egy pár sí, két teniszütő és egyéb hasonló cikkek).

3. Cikk a/ pont: 

Jelen Egyezményben megállapított egyéb feltételeknek fenntartása mellett minden Szerződő Állam behozatalban vám- és illetékmentesen engedi be a következő cikkeket, ha azokat a turista saját használatára hozza be, feltéve, hogy azokat viseli vagy kézipoggyászában vannak elhelyezve és nem kell visszaéléstől tartani:
a) 200 cigaretta vagy 50 szivar vagy 250 g dohány, vagy ezen termékeknek 250 g-ig terjedő összeállítása,

2/ 1995.  évi  C.  törvény a vámjogról, a vámeljárásról, valamint a vámigazgatásról.  
      110. § (2) bekezdés.

Vámmentes az útiholmi, amelyet a külföldön állandó lakhellyel rendelkező utas az utazás időtartamára személyes használatra vagy hivatása gyakorlására magával hoz, esetleg ilyen célból előreküld vagy maga után küldet. Vámmentes útiholminak minősülnek a belföldön állandó lakóhellyel rendelkező utasok, fuvarozó vállalati alkalmazottak által a külföldi utazások időtartamára, személyes használatra vagy hivatásuk gyakorlására magukkal vitt és visszahozott vagy külföldi tartózkodásuk során - a tartós fogyasztási cikk kivételével - ilyen célra vásárolt használati tárgyak. A 16. életévüket be nem töltött utasok esetében nem minősíthető vámmentes útiholminak a dohánygyártmány, a szeszes ital és a kávé. A vámmentes útiholmik felsorolását - a vonatkozó nemzetközi egyezmény alapján - e törvény végrehajtási rendelete tartalmazza.

3/  45/1996. (III. 25.) Korm. rend. (módosított) a vámtörvény végrehajtásáról 185. § (3) és (4) bekezdés.

(3) A tv. 110. §-a (2) bekezdésében meghatározott útiholmi alatt különösen a következőket kell érteni: saját ékszerek, 1 db hordozható televízió, 1 db hordozható képmagnó, 1 db hordozható személyi számítógép, 2 db fényképezőgép, készülékenként 24 db lemezzel vagy 10 tekercs filmmel, 1 db keskenyfilmes filmfelvevő, 1 db videokamera, 10 db üres videokazetta, 1 db hordozható zenegép, 1 db hordozható lemezjátszó 10 db lemezzel, 1 db hordozható rádió, rádiómagnó, 1 db hordozható telefax, 1 db gyermekkocsi, 1 db sátor és egyéb kempingfelszerelés, sporteszközök és felszerelések (pl. horgászfelszerelés, 1 db motor nélküli kerékpár, 1 db 5 1/2 méternél rövidebb kajak vagy kenu, 2 pár síléc, 2 db teniszütő, vitorlás széllovagló, vitorla nélküli hullámlovagló lapok) 1 db függővitorla, 1 db hőlégballon, 1 db ejtőernyő és egyéb hasonló cikkek.
(4) Az utas saját használatára vámmentesen hozhat még:
a) 250 db szivarkát vagy 50 db szivart vagy 250 g dohányt vagy ezen termékeknek 250 g-ig terjedő összeállítását;
b) két liter bort és egy liter égetett szeszes italt;
c) 1/4 liter kölnivizet és kis mennyiségű (100 ml) parfümöt;
d) külföldi vadász, valamint sportrendezvényen részt vevő személy esetében a külön jogszabály szerint behozható mennyiségű, vadászat és sportlövészet célját szolgáló fegyvert és lőszert.