OBH 2800/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása
	Névtelen bejelentő - nem magyar nyelvű - beadványa szerint V. I., 64 éves, Jugoszláviában született, Tatabányán élő személy szemtanúja volt az orosházi Farkas Helga sérelmére elkövetett bűncselekménynek. 
	V. I. azt állította, hogy Farkas Helgát egy magyar, cigány származású személyekből álló csoport megölte. A csoport vezetője tatabányai lakos, aki "Novák" nevű, cigány vajda.
	V. I. a bejelentő tudomására hozta azt is, hogy Farkas Helga elrablását és meggyilkolását két rendőrtiszt tervelte ki. Az egyik neve B. I., aki kb. 50 éves és a már említett Novák nevű személy rokona. A másik rendőrt "Tamás" néven ismerte meg, de azt nem tudta, hogy ez család név vagy utónév.
	A bejelentés tartalmazta továbbá, hogy V. I. a Farkas Helga sérelmére elkövetett bűncselekmény miatt indult büntetőeljárásban, olyan kapcsolatba került a rendőrséggel, melyre figyelemmel jogosultságot szerzett a rendőrség által kitűzött nyomravezetői díjra. Ezt azonban nem kapta meg. Emiatt írásban megkereste 1993-ban az akkor hivatalban volt országos főkapitányt, majd 1997-ben az ORFK Központi Bűnügyi Igazgatóság vezetőjét. Választ egyik levelére sem kapott.
	Tekintettel arra, hogy az országgyűlési biztos nem büntetőügyben eljáró hatóság, nincs lehetősége, sem hatásköre a bejelentésben közöltek valóság tartalmának ellenőrzésére, az információ bizonyítékként való esetleges felhasználására. Úgy ítéltem meg azonban, hogy előzőek ismerete a szóban forgó büntetőügyben eljáró hatóságok számára nem mellőzhető. Ezért a bejelentés tartalmáról tájékoztattam a legfőbb ügyészt és az országos főkapitányt azzal, hogy esetleges intézkedéseikről tájékoztassanak.

Érintett alkotmányos jogok
	A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § /1/ bek.).
	Kérelem vagy panasz előterjesztéshez való jog (Alk. 64. §).

A vizsgálat megállapításai
1.	Az ORFK Ügykezelési Irodáinak nyilvántartása szerint 1991. június 27-től - vagyis Farkas Helga elrablása óta - 1997. október 31-ig az országos főkapitány nem kapott írásos bejelentést sem V. I. monogramú személytől, sem olyan személytől, akinek vezeték neve V-vel kezdődött.
	Az ORFK Központi Bűnügyi Hivatal vezetőjéhez 1997. október 17-én érkezett egy bejelentés, ami a Farkas Helga üggyel volt kapcsolatos. A bejelentés az elkövetőkre vonatkozó összefüggéstelen, ellenőrizhetetlen információkat tartalmazott. A bejelentés írója közölte a rendőrséggel azt is, hogy V. kezdőbetűjű család néven jelentkezni fog a nyomravezetői díjért. Sem a feladó nevét, sem a címét nem tartalmazta a bejelentés. Ezért, valamint mert a bejelentés nem támasztotta alá a nyomozás addigi adatait, a névtelen bejelentést intézkedés nélkül irattárba helyezte az ORFK Szakmai Irányító Osztály.
	Megállapítottam azt is, hogy a bűnügyi hivatal vezetőjének címzett, szóban forgó levél szerint Farkas Helga elrablását a tatabányai "Totyi" és bandája - benne akkor még két aktív rendőrtiszttel - szervezte meg azért, mert Farkas Helga édesapja nem akart fizetni L. D-nek. A levél szerint a leány holttestét egy dögkútba rejtették. Megkeresésem alapján a levél ezen tartalmát és a hivatalunkhoz érkezett beadvány kapcsolódó részeit az országos főkapitány ellenőriztette. Arról tájékoztatott, hogy a bűnügyi hivatal vezetőjének és a hivatalunknak címzett levelekben megjelölt "Totyi" és "Novák" néven ismert cigány vajda ugyanaz a személy. Ő Tatabányán lakik (lakcíme ismert), és feltehetően munkakapcsolatban állt egy azóta nyugdíjas rendőrtiszttel. A főkapitány megállapította azt is, hogy a hivatalunkhoz érkezett beadványban szereplő "Tamás" utónevű rendőrtiszt is létező személy, aki nagy valószínűséggel dr. B. T. Ő szintén nyugállományban van és Tatabányán lakik.
	A főkapitány - a személyi adatok megállapítása céljából - ellenőriztette továbbá, hogy a BM Központi Hivatal Igazgatás és Felügyeleti Főosztály nyilvántartási rendszerében van-e 1930. és 1940. között született V. I. nevű személy. A főosztályon egy ilyen, 1933-ban született személyt tartottak nyilván, de az nem Jugoszláviában, hanem Magyarországon - Taktaharkányban - született és 1995-ben meghalt. A főkapitány kiterjesztette a keresést a születési dátumtól függetlenül, valamennyi V. I. nevű személyre. A nyilvántartás 14 ilyen személyt mutatott ki. Ezek azonban Magyarországon születtek és közülük 5 már nem él. Ezen adatokból a főkapitány azt az álláspontot alakította ki, hogy a hivatalunkhoz előterjesztett beadványban megjelölt V. I. nem azonosítható. Ezért nincs kit értesíteni a beadvány adatainak hasznosságáról, vagy mellőzéséről.
	A beadványban lévő információk további ellenőrzése céljából az országos főkapitányság illetékes állománya meghallgatta Farkas Helga édesapját is. Ő határozottan kijelentette, hogy a névtelen bejelentésben szereplő személyeket nem ismeri. Cáfolta azt is, hogy megkereste volna valaki, hogy fizessen L. D.-nek.
	A főkapitány tájékoztató levele tartalmazta végül, hogy Farkas Helga sérelmére elkövetett bűncselekmény miatt a Csongrád Megyei Főügyészség 1999. július 22-én vádat emelt zsarolás és személyi szabadság megsértés bűntette miatt Cs. J. ellen. Arra tekintettel viszont, hogy a hivatalunkhoz érkezett bejelentésben foglaltak semmilyen összefüggésbe nem álltak a Farkas Helga édesapja sérelmére elkövetett zsarolás miatt később indított nyomozással, további intézkedést nem kezdeményezett.

2.	A legfőbb ügyész tájékoztatója tartalmazta a főkapitány megállapításait. Azon kívül külön vizsgálatot is végeztetett a Komárom-Esztergom Megyei Főügyészség közreműködésével. Megállapította, hogy sem a Komárom-Esztergom Megyei Rendőr-főkapitányság, sem a Tatabányai Rendőrkapitányság érintett dolgozói nem ismertek olyan cigány személyt, akinek vezeték neve V-vel kezdődne, vagy ilyen nevet használna. Így ilyen nevű személy kapcsolatairól sem tudtak.
	dr. B. T. nevű személy 1962-től a rendőrség hivatásos állományú tagja volt 1990-ig, vagyis nyugdíjba vonulásáig. Ez a személy az 1970-es években cigányvonal tartó volt a rendőrségen. Ezért kiterjedt kapcsolatokkal rendelkezik, illetve rendelkezett cigány körökben. 
	Ismertek dr. B. I. nevű személyt is, aki korábban tiszti iskolában oktatott. Nyugdíjba vonulása előtt pedig az ORFK-án a "cigányvonalat" koordinálta. dr. B. I. szoros kapcsolatban állt cigány személyekkel, az ő felemelkedésük érdekében kutató munkát is végzett.

3.	A megkeresett szervek tájékoztatását elfogadtam. Megállapítottam, hogy az ügyben eljáró rendőri szervek intézkedései, eljárása a vonatkozó jogszabályoknak megfelelt. A legfőbb ügyész és az országos főkapitány is mindent megtett annak érdekében, hogy a hivatalunkhoz érkezett beadvány tartalmát hasznosítsa, és azonosítsa V. I. személyét, de az - rajtuk kívül álló okok miatt - nem járt eredménnyel. Az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvényben (Obtv.) megjelölt és az országgyűlési biztos fellépését igénylő alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg. A vizsgálatot befejeztem.
	
4.	Megjegyzem, hogy annak megállapítására nincs hatásköröm, hogy a panaszban megjelölt V. I. jogosulttá vált-e arra, hogy a Farkas Helga ügyben a rendőrség által kitűzött nyomravezetői díjat megkapja. Az Obtv. 16. §. (1) bekezdése alapján ugyanis az országgyűlési biztoshoz valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos joggal összefüggő sérelem vagy ennek közvetlen veszélye esetén lehet fordulni. Ilyen esetekben is feltétel az, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket a panaszos már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. A vizsgált beadvány ezeknek a feltételeknek nem felelt meg, az országgyűlési biztos pedig nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy a rendőrség által kitűzött nyomravezetői díj érvényességét vagy érvénytelenségét, illetve annak következményét vizsgálja. 
	A beadvány további vizsgálatára azért sincs hatásköröm, mert az Obtv. 1. §-a szerint az országgyűlési biztos feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen. A beadványban foglaltak nem hozhatóak összefüggésbe sem alkotmányos joggal, sem alkotmányos alapelvvel. Büntetőügyben nyomravezetői díj kilátásba helyezése - mint a titkos információgyűjtés egyik eszközének alkalmazása - nem független a rendőri szerv mérlegelési jogkörétől. A mérlegelési jogkör kihat annak megállapítására is, hogy a szóban forgó nyomravezetői díjjal elérhető bűnüldözési célhoz fűződő érdek meghaladja-e az állam büntetőjogi igényének érvényesítéséhez fűződő érdekeit (Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény). Az országgyűlési biztosnak nincs lehetősége az ilyen ügyben hozott rendőrségi döntések vizsgálatára és a döntések további mérlegelésére. A mérlegelési jogkör természetesen nem korlátlan. Alkotmányossági probléma akkor merül fel a mérlegeléssel összefüggésben, ha az alkotmányos elveket vagy jogokat sért. A konkrét ügyben ilyen jogsérelem nem merült fel.
	A vizsgálat megállapításairól - jelentésem megküldésével - tájékoztatom a legfőbb ügyészt és az országos főkapitányt.

Budapest, 2000. október 11.

Gönczöl Katalin