OBH 2742/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária

Az eljárás megindítása
	A Népszava 1999. június 2-i száma arról adott hírt, hogy az egri Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola nem azt a diplomát akarja kiadni, amelyet 4 évvel ezelőtt megígért a hallgatóinak. A pedagógia szakon végzett hallgatók tanári helyett nevelői oklevelet kapnának. Ez a változás esetleg állásukat is veszélyezteti. A cikkben nyilatkozik a főiskola főigazgató-helyettese (jogszabály hiányára hivatkozik), továbbá a minisztérium főosztályvezető-helyettese is, aki szerint a hallgatóknak mindvégig tisztában kellett lenniük azzal, hogy csak e diplomával nem lesznek "katedraképesek", bár a főiskola is hibázott a felvételi tájékoztatóban leírtakkal.
	Tekintettel arra, hogy a cikkben ismertetett eset az állampolgár művelődéshez és munkához való jogával - és a jogbiztonság követelményével - összefüggő sérelem lehetőségére utal, az ügyben vizsgálatot indítottam, és a vizsgálat lefolytatására az oktatási minisztert kértem fel.

Megállapított tényállás
	Az Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola két olyan szak indításának jogosultságával rendelkezik, amely a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény 17. § (1) bekezdés j) pontja szerinti napközi otthoni és tanulószobai foglalkozások, illetve a kollégiumi nevelői feladatok ellátására jogosítanak. Ezek a pedagógia szak és a nevelőtanár szak.
	A pedagógia szak indítására a főiskola a Művelődésügyi Minisztérium 36.073/1972. VI. számú ügyiratában kapott lehetőséget. Az akkori tartalmi szabályozásnak megfelelően a szak követelményeit a miniszteri utasítással közreadott központi tantervek tartalmazták. A pedagógia szak nappali tagozaton - tanári szakkal szakpárban felvehető - főiskolai szintű végzettséget adó képzésben indult és alapvetően így folyik ma is. Az oklevél kiállítására is ennek megfelelően került sor (például pedagógia - magyar szakos általános iskolai tanár).
	Az utóbbi években a főiskola levelező tagozaton is indított pedagógia szakot, de ebben a képzési formában már csak egy szakon. Az 1995. évi Felsőoktatási felvételi tájékoztató kiadványban pedagógia szakos képzést hirdetett. A kiadványban nincs utalás a szakképzettségre. Ugyanakkor az esti és levelező tagozatos hallgatók számára tanulmányi tájékoztatót adott közre az intézmény. A belső tájékoztató külön sorolta fel a tanári és nem tanári szakokat, s a pedagógia szakot valóban a tanári szakok között. Hirdetményében az intézmény tanári szakképzettséget ígért a jelölteknek akkor, amikor a szak elvégzése önmagában nem eredményezhet tanári szakképzettséget.
	A sajtóban nyilvánosság elé kerülő probléma megoldására a főiskola az Oktatási Minisztérium döntését kérte - először 1999. február 6-án - szakképzettség megjelölésében.
	A főiskolával történt egyeztetés alapján végül is 1999-ben a végzett hallgatók kérésének megfelelően a nevelő tanári szakképzettség megjelölés került az oklevélbe, amely a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény 17. § (1) bekezdés j) pontja szerinti alkalmazásra ad lehetőséget.

Az érintett alkotmányos jogok
A jogbiztonság követelménye: "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam." (Alk. 2. § (1) bek.)
A munkához való jog: "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a munkához, a munka és a foglalkozás szabad megválasztásához." (Alk. 70/B. § (1) bek.)
A művelődéshez való jog: "A Magyar Köztársaság biztosítja az állampolgárok számára a művelődéshez való jogot." (Alk. 70/F. § (1) bek.) 

Az alkalmazott jogszabályok
	A felsőoktatásról szóló 1993. évi LXXX. törvény (Ftv.) 97. § (1) "Sikeres záróvizsga alapján a felsőoktatási intézmény a hallgató számára oklevelet állít ki. Az oklevél a Magyar Köztársaság címerével ellátott közokirat, amely tanúsítja a tanulmányok sikeres elvégzését, az oklevélben megnevezett szakon.
(2) A felsőoktatási intézmények az oklevelet - a (3) és (4) bekezdésekre figyelemmel - hagyományaiknak megfelelő formában és tartalommal oly módon adják ki, hogy az azonosítható és ellenőrizhető legyen.
(3) Az oklevél tartalmazza a kibocsátó felsőoktatási intézmény nevét, az oklevél birtokosának nevét, születésének helyét és idejét, a végzettség, illetve az odaítélt fokozat és a tanulmányi szakirány (szak, szakképzettség), a képzési forma megnevezését, a kibocsátás (avatás) helyét, évét, hónapját és napját. Tartalmaznia kell továbbá a felsőoktatási intézmény vezetőjének (illetőleg a Szabályzatban meghatározott intézményi, kari vezetőnek), a záróvizsga-bizottság vagy a doktori szigorlati bizottság elnökének az eredeti aláírását, az intézmény pecsétjét, továbbá mindazokat az adatokat, amelyeket a felsőoktatási intézmény Szabályzata feltüntetni rendel. Oklevél vagy bizonyítvány kibocsátásakor a kormányrendeletben meghatározott képesítés elnevezését csak az adott szak indítására engedéllyel rendelkező felsőoktatási intézmények használhatják."
	A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (Kt.) 17. § (1) "Ha e törvény másképp nem rendelkezik, nevelési-oktatási intézményben pedagógus-munkakörben az alkalmazható, aki az e törvényben meghatározott felsőfokú iskolai (egyetemi vagy főiskolai szintű) végzettséggel és szakképzettséggel rendelkezik. A megfelelő felsőfokú iskolai végzettségek és szakképzettségek a következők:
......
......
j) napközi otthoni és tanulószobai foglalkozáson az iskolatípusnak, kollégiumban az érdekelt iskoláknak megfelelő, a b)-f) pontban felsorolt vagy szociálpedagógus, pedagógiai szakpszichológus, pedagógia szakos, illetve nevelőtanár szakos;
végzettség és szakképzettség."

A vizsgálat megállapításai
	A főiskola a korábbi szakindítási engedélyek alapján jogosult a pedagógia és a nevelő tanári szak meghirdetésére is. A pedagógia szak azonban eredetileg tanári szakkal szakpárban nappali tagozaton hirdethető szak volt, a nevelő tanári szakot pedig csak oklevéllel rendelkező tanárok vehették fel. A problémát egyrészt az okozta, hogy ettől a főiskola eltért: a pedagógia szakot első alapképzésben egy szakként hirdette meg, levelező tagozaton. Másrészt az, hogy a belső tájékoztatóban, újsághirdetményben tanári szakként jelölték meg a megszerezhető képzettséget.
	A szak ilyen "átszervezése" és a róla adott téves tájékoztatás miatt - amit a főiskola a képzés évei alatt sem korrigált - a hallgatóknak a művelődéshez való joga (Alk. 70/F. §) azért sérült, mert nem olyan képzettséget szereztek, amire számítottak, és ezen keresztül a munka szabad megválasztásának joga (Alk. 70/B. §) is közvetlen veszélybe került. A főiskola eljárása sértette a jogbiztonság követelményét (Alk. 2. § (1) bek.), mert a hibás tájékoztatással jogbizonytalanságot idézett elő. Mindez az állampolgárok említett alkotmányos jogaival összefüggésben visszásságot okozott.
	A visszásság előidézésében közrejátszott az is, hogy a bölcsész szakok képesítési követelményeit meghatározó kormányrendeletet még nem alkották meg. (A közel 500 szak követelményét 1993 óta folyamatosan határozzák meg.)
	A Kt. 17. § (1) bekezdés j) pontja azonban egyértelműen rendelkezik arról, hogy a pedagógia szakos diploma milyen állás betöltésére jogosít. Ez pedig nem a diplomába kerülő megnevezéstől függ, hanem az elvégzett szaktól. A főiskolai szintű pedagógia szakot végzettek általános iskolában - nem lévén pedagógia tantárgy, illetve a képzésben oktatásra irányuló módszertani felkészítés - a napközi otthoni és tanulószobai foglalkozás, az iskolatípusnak megfelelő kollégiumi nevelői feladat ellátására jogosultak. 
	Bár a diplomában szereplő végzettséget az ügyben érintett hallgatók kérése szerint jelölték meg, és ezzel a konkrét ügy rendeződött, az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság elkerülése érdekében az érintetteknek az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20., 21. és 25. §-ában foglalt jogkörömben a következő ajánlást teszem.

1)	Felkérem az egri Eszterházy Károly Tanárképző Főiskola főigazgatóját, intézkedjék annak érdekében, hogy a felvételüket kérők, majd pedig a hallgatók időben és pontosan kapjanak tájékoztatást a főiskola által nyújtott képzésről. A tisztázatlan kérdések rendezésére pedig - amint ez kiderül - haladéktalanul lépéseket kell tenni. 

2)	Felkérem az oktatási minisztert, hogy minden rendelkezésére álló módon hívja fel a felsőoktatási intézmények figyelmét az előbbiekben írt követelményre; és arra, hogy a hallgatóknak okozott sérelem mellett az ilyen ügyek adott esetben az intézményt sújtó kártérítési igénnyel járhatnak.

3)	Felkérem az oktatási minisztert arra is, hogy a bölcsész képesítési követelményre vonatkozó rendelet megalkotására soron kívül tegyen előterjesztést a Kormánynak.

Kérem, hogy ajánlásommal kapcsolatos álláspontjukat 30 napon belül szíveskedjenek közölni. 

Budapest, 2000. szeptember 14.

Gönczöl Katalin