OBH 2722/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert a társasházuk közgyűlési határozatának meghamisítása miatt tett feljelentése ügyében az eljáró hatóságok a nyomozást bűncselekmény hiányában megtagadták, emiatt tett panaszait elutasították.
 	A panasz alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog, (Alk. 2 .§ (1) bek. )

Alkalmazott jogszabályok:       
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
12. § (1) Büntetőeljárást csak az e törvényben meghatározott feltételek alapján, bűncselekmény alapos gyanúja esetén és csak az ellen lehet indítani, akit bűncselekmény alapos gyanúja terhel.
13. § Büntetőeljárást nem lehet indítani, és a már megindult eljárást meg kell szüntetni vagy felmentő ítéletet kell hozni, ha
a) a cselekmény nem bűncselekmény vagy azt nem a terhelt (a feljelentett személy) követte el;
b) nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a terhelt (a feljelentett személy) követte el;
139. § (1) A nyomozást határozattal meg kell szüntetni, ha
a) a cselekmény nem bűncselekmény, vagy azt nem a gyanúsított követte el;
b) a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, az elkövető kiléte, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el, és az eljárás folytatásától sem várható eredmény;

Megállapított tényállás:
	A panaszos feljelentést tett a BRFK XI. kerületi Rendőrkapitányságon hűtlen kezelés és más bűncselekmények miatt. Feljelentésében azt állította, hogy a Budapest, XI., Eszék u. 7/a. sz. társasház felújításával kapcsolatos, 1996. november 17-i közgyűlési határozatot meghamisították. A rendőrség az ügyben 1998. április 14-én hozott 151-1542/1998. számú határozatával bűncselekmény hiányában megtagadta a nyomozást. A határozat elleni panaszt a Budapesti XI. és XXII. kerületi Ügyészség B.XI.579/1998/6. számú határozatával elutasította. A panaszos a Fővárosi Főügyészséghez fordult, ahol a panaszát megalapozatlanság miatt ugyancsak elutasították. A megismételt panaszokat a Legfőbb Ügyészség Nyomozás Felügyeleti Főosztály vezetője és a Legfőbb Ügyész helyettese is elutasították, mivel a panaszok újabb tényeket nem tartalmaztak.

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos által mellékelt  iratok alapján megállapítottam, hogy az eljárás során a panaszos alkotmányos jogai nem szenvedtek sérelmet. 
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz akkor lehet fordulni, ha a beadványt tevőt - megítélése szerint - valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
	A bűncselekmény gyanújával kapcsolatos adatok mérlegelését a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény (Be.) 5. § (1) bekezdése a nyomozó hatóságok, illetve az ügyészség, vádemelés esetén pedig a bíróság hatáskörébe utalja, minthogy a tényállás tisztázását az eljáró hatóságok feladatává teszi. Egy ügyben tehát az országgyűlési biztos csak azt vizsgálhatja, hogy a hatóság a jogszabályoknak, végső soron az Alkotmánynak megfelelően járt-e el, a hatóság intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása okozott-e alkotmányos visszásságot. 
	A sérelmezett hatósági intézkedés és legalább egy, az Alkotmányba foglalt rendelkezés között megállapítható összefüggés hiánya az országgyűlési biztosok eljárására vonatkozó szabályok szempontjából azt eredményezi, hogy alkotmányos jogokkal összefüggő sérelem megállapítása eleve kizárt. 
	A Be. 12. § (1) bekezdése alapján büntetőeljárást csak a törvényben meghatározott feltételek alapján, bűncselekmény alapos gyanúja esetén, és csak az ellen lehet indítani, akit bűncselekmény alapos gyanúja terhel. A feljelentett cselekmény - amint azt a Legfőbb Ügyész helyettesének levele és a Nyomozás Felügyeleti Főosztálya által hozott NF. 7934/1998/1-I. számú határozatának indoklása részletesen összefoglalta - nem volt bűncselekmény. A fellebbezéseket a hatályos jogszabályok alapján el kellett utasítani, mivel a panaszos bűncselekményre utaló újabb adatokat később sem közölt.
	A fentiek alapján a panasz ügyében alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg, ezért a további vizsgálatot lezárom.

Budapest, 1999. december 1.

Dr. Polt Péter