OBH 2624/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Garamvári Miklós

Az eljárás megindulása

Hivatalomhoz olyan szülői panaszbeadványt terjesztettek elő, amely a Budapest XVIII. Kandó Téri Általános Iskolában (a továbbiakban: Iskola) tanuló diákok sérelmére, tanáraik által elkövetett bántalmazásról számol be. Levelében a szülő azt sérelmezte, hogy gyermekét az iskola igazgató-helyettese pofonütötte, illetőleg nevelt leányát a testnevelő tanár büntetésből a iskola tornatermének szertárába zárta. A szülő az eseteket jelezte az iskola igazgatójának és a Polgármesteri Hivatal Oktatási-Közművelődési és Sport Irodájának egyaránt, de állítása szerint az ügyben Hivatalomhoz fordulásáig nem történt érdemi intézkedés.

Az ügyben a vizsgálatot 1999. június 16-án megindítottam.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. § (3) bekezdése alapján megkerestem az Iskolát fenntartó önkormányzat polgármesterét és felkértem az ügy valamennyi vonatkozását érintő tényfeltáró vizsgálat lefolytatására, különös figyelemmel arra, hogy az iskola igazgatója és a Polgármesteri Hivatal Oktatási-Közművelődési és Sport Irodája a tudomásszerzést követően valóban a tőle elvárható gondossággal és körültekintéssel kezelte-e az ügyet, megfelelő intézkedéseket tett-e.

Az ügy jogszabályi háttere 

A Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény - amelyet az 1991. évi LXIV. törvény hirdetett ki -  29. cikkének első pontja  elvi éllel szögezi le: " Az Egyezményben részes államok megegyeznek abban, hogy a gyermek oktatásának a következő célokra kell irányulnia: 

a.)  elő kell segíteni a gyermek személyiségének kibontakozását, valamint szellemi és fizikai tehetségének és képességeinek a lehetőségek legtágabb határig való kifejlesztését;
b.)   a gyermek tudatába kell vésni az alapvető emberi jogok és az alapvető szabadságok, valamint az Egyesült Nemzetek Alapokmányában elfogadott elvek tiszteletben tartását."

Az elvek gyakorlati érvényesítése során fontos feladat hárul az oktatási intézményekre, azok vezetőire és a pedagógusokra egyaránt.

A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (a továbbiakban: Köot.) 10. § (2) szerint a gyermek, illetve a tanuló személyiségét, emberi méltóságát és jogait tiszteletben kell tartani, és védelmet kell számára biztosítani fizikai és lelki erőszakkal szemben. A gyermek és a tanuló nem vethető alá testi fenyítésnek, kínzásnak, kegyetlen, embertelen megalázó büntetésnek vagy bánásmódnak.

Fentiekkel összefüggésben, a Köot. 19. § (1) bekezdésének e.) pontja alapján, a pedagógus alapvető feladata a rábízott gyermekek, tanulók nevelése, tanítása.  Kötelessége különösen, hogy a gyermekek, tanulók, emberi méltóságát és jogait tiszteletben tartsa. 

A Köot 12. § d) és f) pontja értelmében a tanuló kötelessége különösen, hogy óvja saját és társai testi épségét, egészségét, elsajátítsa és alkalmazza az egészségét és biztonságát védő ismereteket, továbbá haladéktalanul jelentse a felügyeletét ellátó pedagógusnak vagy más alkalmazottnak, ha saját magát, társait, az iskola, kollégium alkalmazottait vagy másokat veszélyeztető állapotot, tevékenységet, illetve balesetet észlelt, továbbá - amennyiben állapota lehetővé teszi -, ha megsérült, továbbá, hogy az iskola, kollégium vezetői, tanárai, alkalmazottai, tanulótársai emberi méltóságát és jogait tiszteletben tartsa.

Az érintett alkotmányos jogok

Eljárásom során a következő alkotmányos jogok érvényesülését vizsgáltam az üggyel kapcsolatban:

1. Az Alkotmány 54. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

2. Az Alkotmány 55. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.

3. A Magyar Köztársaság Alkotmányának (a továbbiakban: Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

A  vizsgálat megállapításai 

Az általam kért és a fenntartó által lefolytatott vizsgálat alátámasztotta a panaszos állításait. A rendelkezésemre bocsátott dokumentumok alapján megállapítom, hogy az iskola igazgatója a vizsgált alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot okozott, mert annak ellenére, hogy az ügy súlya és jellege ezt feltétlenül indokolta volna, a tudomására jutás időpontjában nem kezdeményezett azonnali fegyelmi eljárást. 

A Köot. 14. § (2) bekezdésének b) pontja értelmében a szülő kötelessége, hogy megtegye a szükséges intézkedéseket gyermeke jogainak érvényesítése érdekében. Az Iskola vezetésének, pedig az a kötelessége, hogy ezt elősegítése [ Köot 14. §  (1) bekezdés c) pont]. 

A vizsgált jogokkal összefüggésben, mulasztásával visszásságot okozott a Polgármesteri Hivatal Oktatási-Közművelődési és Sport Irodája is, amikor a szülő bejelentése alapján, felügyeleti jogkörében eljárva nem indított haladéktalanul vizsgálatot, hanem az iskola igazgatóját hívta fel annak lefolytatására. A Köot. 102. § (2) bekezdésének c) pontja szerint ugyanis a fenntartó ellenőrzi a közoktatási intézmény gazdálkodását és működésének törvényességét, a szakmai munka eredményességét, nevelési-oktatási intézményben továbbá a gyermek- és ifjúságvédelmi tevékenységet (...). A törvényesség biztosítása keretében kell ellenőrizni a működés és döntéshozatal jogszerűségét, így különösen (...) a gyermek- és ifjúságvédelmi feladatok ellátásával, a nevelő- és oktató munka egészséges és biztonságos feltételeinek megteremtésével összefüggő tevékenységet.

A diákjogok érvényre jutása körében, egyedi ügyekben folytatott vizsgálataimat lezáró jelentésekben már több alkalommal rögzítettem, hogy az emberi méltósággal kapcsolatos jogok az ember-állampolgár-gyermek-diák kiemelten fontos alapjogát jelentik arra, hogy mindenki tartsa tiszteletben a személyiségét, becsületét, nevét, származását, egyéniségét, szuverenitását, autonómiáját és egész emberi mivoltát. Ennek alapján tilos egyik embernek a másikat fizikailag megalázni, megsérteni, bántalmazni, az emberhez méltó körülményektől és bánásmódtól, illetve szabadságától, az embert megillető szuverenitástól és autonómiától megfosztani, illetve önkényesen bármire is kényszeríteni (OBH 4306/1997, OBH 315/1999).

Az Alkotmánybíróság több határozatában kifejtette, hogy az ember „általános személyiségi joga”, mint úgynevezett anyajog, hivatkozható az emberi autonómia védelmére minden ügyben, függetlenül attól, hogy általános személyiségi jogként az Alkotmányban nincs nevesítve. A diák személyének, személyiségének, emberi méltóságának sérelme koránál fogva adott védtelensége és az iskola hierarchikus rendszerében való kiszolgáltatottsága miatt igen súlyos jogsértés.

Figyelemmel arra, hogy megkeresésemet követően, az Iskola igazgatója a diákot pofon ütő pedagógust szóbeli figyelmeztetésben és jutalom megvonás büntetésben részesítette, továbbá arra, hogy Budapest XVIII. kerület Pestszentlőrinc-Pestszentimre Önkormányzatának jegyzője, figyelmeztetés mellett felhívta egyrészt az Iskola igazgatójának a figyelmét a Köot rendelkezéseinek maradéktalan betartására és a diákot a tornaterem szertárába záró pedagógussal szemben szükséges eljárás lefolytatására, másrészt az Oktatási-Közművelődési és Sport Iroda vezetőjének a figyelmét arra, hogy amennyiben az iskolák tanárait, illetve annak vezetőjét érintő bejelentés érkezik az Irodához, annak vizsgálatát saját hatáskörében gyakorolt felügyeleti ellenőrzési jogkörében, a Köot által szabályozott rendben eljárva folytassa le, az a konkrét ügyben ajánlással nem kívánok élni. 

A hasonló jellegű jogsérelmek jövőbeni elkerülése érdekében, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 17. § (1) bekezdésére hivatkozva felkérem Budapest XVIII. kerület Pestszentlőrinc-Pestszentimre Önkormányzatának Jegyzőjét, hogy folyamatosan kísérje figyelemmel a szülői panaszok kivizsgálásának gyakorlatát és fokozottan gondoskodjék hivatalában a jogszabályokban rögzített  eljárási rend betartásáról. 

Budapest, 1999. július  26.

Gönczöl Katalin