OBH 2573/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
	A panaszos gyermekével való kapcsolattatása ügyében az eljáró gyámhivatalok és a gyermekjóléti szolgálat intézkedéseinek elmulasztását kifogásolta.
Az illetékes gyámhivataloktól az ügyben keletkezett iratanyagokat megkértem, azokat áttanulmányoztam.

A megállapított tényállás
	A rendelkezésemre álló iratokból megállapítottam, hogy a panaszos és felesége 1987-ben elváltak. Közös, akkor hat éves gyermeküket a bíróság az anyánál helyezte el, az apa kapcsolattartási jogát szabályozta.
1989. szeptemberében az anya az illetékes gyámhatóságnál bejelentést tett azzal kapcsolatosan, hogy, a panaszos a gyermeket a kapcsolattartásról nem viszi vissza időben,  a gyermeket az anyja ellen úszítja. Az anya jegyzőkönyvben tett nyilatkozata szerint gyermeke kapcsolattartását a panaszossal nem tiltja.
Októberben a panaszos kérte a kapcsolattartás időpontjának újraszabályozását. Az anya a javasolt időpontokkal nem értett egyet, de nem kérte a panaszos és gyermeke vonatkozásában a kapcsolattartási jog megvonását.
A gyámhatóság a kapcsolattartást a panaszos  kérelmének részben helyt adva újraszabályozta. A határozatot a panaszos megfellebbezte, az első fokon eljáró közigazgatási szerv az iratokat határidőben megküldte a másodfokon eljáró közigazgatási szervnek.
A másodfokon eljáró közigazgatási szerv az első fokon meghozott határozatot csak a kapcsolattartás befejező időpontjának tekintetében módosította. Határozatában külön felhívta a szülők figyelmét arra, hogy a gyermek egészséges fejlődése érdekében hatósági intézkedés nélkül is próbáljanak egyezségre jutni.
	A panaszos 1993-ban ismét kérte a kapcsolattartás újraszabályozását. A gyermek anyja a felvett jegyzőkönyv szerint ismét úgy nyilatkozott, hogy a kapcsolattartást nem akadályozza, a panaszos kérelmével egyetért. A kapcsolattartást az illetékes gyámhatóság szabályozta.
1995. októberében a panaszos a lakóhelye szerinti illetékes gyámhatóságon  jelezte, hogy lányával való rendszeres kapcsolattartása az utóbbi időben elmaradt. A gyámhatóság a panaszossal felvett jegyzőkönyvet a kiskorú lakhelye szerint illetékes gyámhatósághoz továbbította. A gyámhatóság az érintetteket idézte, jegyzőkönyvet vettek fel azzal kapcsolatosan, hogy az elmaradt kapcsolattartások miként pótolhatók.
	1998. decemberében a panaszos ismét a lakóhelye szerinti, akkor már a 149/1997. ( IX. 10. ) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról előírása szerint megalakult gyámhivatalnál jelezte, hogy hivatalos helyen és személyek előtt szeretne találkozni gyermekével és volt feleségével. A gyámhivatalnál a panaszossal jegyzőkönyvet vettek fel és kérelmét ismét a gyermek lakóhelye szerint illetékes gyámhivatalhoz továbbították. Mivel a panaszos gyermeke néhány hónap múlva nagykorúvá vált ezért az illetékes gyámhivatal a hatóság intézkedést nem tartotta célszerűnek, ezért felkérte a területileg illetékes gyermekjóléti szolgálatot további intézkedések megtételére. A gyermekjóléti szolgálat munkatársa a kérelem kézhezvétele után rövid időn belül felkereste a panaszos gyermekét és édesanyját lakásukon. A panaszos volt felesége úgy nyilatkozott, hogy nem akadályozza gyermeke kapcsolattartását édesapjával, a döntést gyermekére bízza. A nagykorúságához közel álló lány nyilatkozata szerint a panaszossal 1997. óta nincs kapcsolata. Akkor a közöttük lévő viszony egy konfliktus nyomán megromlott, azóta kölcsönösen nem keresték egymást, nem kíván kapcsolatot tartani a panaszossal. A rendelkezésemre álló iratokból  nem derült ki, hogy az apát tájékoztatták-e a gyermekével és volt feleségével felvett jegyzőkönyv tartalmáról.

Az ügy jogszabályi háttere
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

•	1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról
Csjt. 92. § (1) A gyermekétől különélő szülő joga és kötelessége, hogy gyermekével kapcsolatot tartson fenn, vele rendszeresen érintkezzen (a kapcsolattartás joga). A gyermeket nevelő szülő vagy más személy köteles a zavartalan kapcsolattartást biztosítani....
(2) A szülőnek joga van gyermekével kapcsolatot tartani akkor is, ha szülői felügyeleti joga szünetel.
(4) A kapcsolattartásról - a szülők megegyezésének hiányában, illetőleg a szülők és a gyám közötti vita esetében - a gyámhatóság dönt. 

•	51/1986. (XI. 26.) MT rendelet a kiskorúakról való állami gondoskodásról, valamint a szülő és a gyermek kapcsolattartásának szabályozásáról ( hatályos 1997. 10. 31-ig )
23. § (2) A gyámhatóság vita esetében a kapcsolattartásra jogosultak kérelmére szabályozza a kapcsolattartást, kivéve, ha a szülő és a kiskorú kapcsolattartásának megállapítása a bíróság hatáskörébe tartozik [Csjt. 18. §-a (2) bekezdésének a) pontja, 92. §-ának (3)-(4) bekezdése].

•	12/1987. (VI. 29.) MM rendelet a gyámhatóságokról, egyes gyámhatósági feladatokról és a gyámhatósági eljárásról ( hatályos: 1997. 10. 31-ig )
3. § (1) Az eljárásra az a gyámhatóság illetékes, amelynek a területén a kiskorú szüleinek, gyámjának, az ügyei vitelében akadályozott, illetőleg a cselekvőképességet érintő gondnokság alatt álló személy gondnokának (a továbbiakban együtt: törvényes képviselő) állandó lakóhelye van (általános illetékesség).

•	15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről
17. § (1) A gyermekjóléti szolgálat, illetve a speciális szolgálat a családi konfliktusok megoldását az érintett családtagok közötti közvetítéssel, illetve más konfliktuskezelő, családterápiás módszer alkalmazásával segíti elő, vagy javaslatot tesz ilyen szolgáltatás igénybevételére.

•	1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról

39. § (3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében... b) a családi konfliktusok megoldásának elősegítése, különösen a válás, a gyermekelhelyezés és a kapcsolattartás esetében,

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
4. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni.
6. § (1) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, az eljárásra illetékes  a) az a közigazgatási szerv, amelynek területén az ügyfél állandó vagy ideiglenes lakóhelye (székhelye, telephelye) van;
7. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörét és az illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. Ha azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti.
10. § A közigazgatási szervtől kapott megkeresésnek minden szerv köteles a saját feladatkörében tizenöt napon belül eleget tenni.
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy a panaszos gyermekével való kapcsolattartás újraszabályozását két alkalommal is kérte az illetékes gyámhatóságoktól. A gyámhatóságok a mindenkori jogszabályoknak megfelelően jártak el.
A gyermek édesanyja jegyzőkönyvben tett nyilatkozatai szerint nem akadályozta gyermeke kapcsolattartását, de gyermeke akarata ellenére nem is erőltette a panaszossal való kapcsolatot.
A panaszos az elmaradt kapcsolattartás pótlását a lakóhelye szerinti illetékes közigazgatási szervnél kérte A közigazgatási szerv a vonatkozó jogszabálynak megfelelően a kérelmet áttette az illetékes közigazgatási szervhez. Az illetékes hatóság a szükséges intézkedéseket a rá vonatkozó határidők betartásával megtette.
A panaszos 1998-ban azon kérelmére, hogy gyermekével a hatóság előtt találkozhasson az ügyben nem illetékes hatóság ismét a jogszabályoknak megfelelően reagált, amikor  a kérelmet jegyzőkönyvbe vette és áttette az intézkedésre jogosult hatósághoz. Az, hogy az intézkedésre jogosult gyámhivatal a gyermekjóléti szolgálat segítségét kérte ugyancsak megfelel a hatályos jogi szabályozásnak.
	A fentiek alapján megállapítottam, hogy az illetékes közigazgatási szervek a mindenkori hatályos jogszabályoknak megfelelően jártak el. Tény, hogy a panaszos és már nagykorúvá vált gyermeke kapcsolattartása nem a legmegfelelőbben alakult, de ez nem róható fel az eljáró hatóságok mulasztásának.
	A panaszost  alkotmányos jogaival kapcsolatban sérelem nem érte, ezért a vizsgálatot ajánlás nélkül lezárom.

Budapest, 2000. július 25.

Gönczöl Katalin