OBH 2488/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte Pécs Megyei Jogú Város Önkormányzat Gyámhatóságának eljárását gyámkirendeléssel, illetve gyermekvédelmi támogatással kapcsolatban.
A vizsgálat az Alkotmányban deklarált gyermeki jogok és a szociális biztonsághoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
	A panaszos feleségét a gyámhatóság gyámul kirendelte az 1981-ben született kiskorú részére. A kiskorú gyámolt a panaszos feleségének az unokahúga. A gyermek szülei elváltak, a gyermeket egy korábbi gyámkirendelésig (1996. április 19.) az apa nevelte. Az apa 1999. február 10-én elhalálozott. Ezt követően 1999. március 24-én a panaszos feleségét rendelték ki gyámul. A gyámolt időközben nagykorú lett. A panaszos kifogásolta a szociális ügyintéző magatartását, de legfőképpen azt, hogy a kiskorú nem részesült gyermekvédelmi támogatásban. A gyám erre vonatkozó kérelmét az önkormányzat elutasította.
A kifogásolt ügyintézői magatartással kapcsolatban az önkormányzat jegyzője vizsgálatot folytatott. Megállapította, hogy az ügyintézővel nem fordult még elő, hogy ügyféllel kiabált volna. A panaszossal folytatott beszélgetés során sem történt szóváltás. Az ügyintéző azóta már nyugállományba vonult. A Baranya Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának vezetője a Pécs Megyei Jogú Város jegyzőjének megállapítását megerősítve közölte, hogy az ügyintéző korábbi szakmai tevékenységét és emberi magatartását személyesen ismerte, az ellene felhozott kifogásokat alaptalannak ítélte meg.   
A gyermekvédelmi támogatást az önkormányzat valóban elutasította, mivel az egy főre jutó jövedelem nem tette lehetővé annak megállapítását. Az önkormányzat a kiskorút egyéb támogatási formákkal segítette tanulmányai folytatása érdekében. 

Az ügy jogszabályi háttere
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról, egységes szerkezetben a hatálybalépéséről és végrehajtásáról szóló 1952. évi 23. törvényerejű rendelettel, valamint a végrehajtásáról szóló 7/1974. (VI. 21.) IM rendelettel és a 4/1987. (VI. 14.) IM rendelettel 
2. A gyám kirendelése 
149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról

Az érintett alkotmányos jog 
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmány
16. § A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy a kiskorú 1996. március 1-től kezdődően 1998. január 31-éig havi 2.750 forintos rendszeres nevelési segélyben részesült. 1998. február 1-től havi 2.740 forint rendszeres gyermekvédelmi támogatást kapott, ami 1999. március 31. napjával - az egy főre jutó jövedelemhatár  túllépése miatt - megszűnt (a gyámoltnak folyósított árvaellátás havi 13.110 forint és a családi pótlék havi 3.800 forint). A kiskorú 1996-ban 10.000 forint, 1997-ben 6.000 forint rendkívüli nevelési segélyt kapott. 
A gyámolt 1999. november 2-án 18. életévét betöltötte és a gyámhivatal tudomása szerint felsőfokú tanulmányokat nem folytat. Jelenlegi körülményeit a gyámhivatal nem ismeri. A nagykorúság betöltése után pénzbeli ellátásban nem részesült. 
A vizsgálat megállapította, hogy az önkormányzat a gyámkirendelés szabályait betartotta és a jogszabályi keretek között megfelelő támogatások folyósításával segítette kiskorút. A vizsgálat az Alkotmányban deklarált gyermeki jogokkal és a szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben visszásságot nem tárt fel.

Budapest, 2000. október 20.

Gönczöl Katalin