OBH 2486/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr Schilling Rezső

A vizsgálat megindulása:
	A panaszos beadványában sérelmezte, hogy a battonyai határátkelőhelyen - ahol egy Kft. alkalmazásában, pénzváltóként dolgozott - tiltott határátlépésre vonatkozó, valótlan állítások alapján ellene szabálysértési feljelentést tettek. A szabálysértési hatóság elmarasztalta, ez alapján visszavonták tőle a határátkelőhelyen állandó tartózkodásra jogosító engedélyét. Az engedély visszavonása miatt elvesztette munkahelyét, mert az alkalmazó Kft. felmondta munkaviszonyát.
	A panaszban foglaltak alapján alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság gyanúja miatt vizsgálatot rendeltem el. Ennek keretében a BM Határőrség Országos Parancsnokától a határőrök  ügyben játszott szerepének kivizsgálását, a Legfőbb Ügyésztől pedig a szabálysértési eljárás törvényességének felülvizsgálatát kértem.

Érintett alkotmányos jogok:
Jogállamiság, jogbiztonság, valamint ezekből eredően a  tisztességes eljáráshoz  való jog  (Alkotmány. 2.§ /1/ bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
17/1968 (IV.14.) Korm. rendelet az egyes szabálysértésekről
	6. § (1) Aki a Magyar Köztársaság államhatárát engedély nélkül, vagy meg nem engedett módon lépi át, vagy ezt megkísérli, feltéve, hogy a cselekmény nem bűncselekmény,
harmincezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
(3) Az (1)-(2) bekezdésben meghatározott szabálysértés miatt az eljárás a rendőrség hatáskörébe tartozik.
1997. évi XXXII. törvény a határőrizetről és a Határőrségről
	 13. § (1) Az államhatárt a nemzetközi szerződésekben, valamint külön törvényekben meghatározott feltételekkel, a 14. §-ban meghatározott kivétellel, a forgalom számára megnyitott közúti, vasúti, vízi vagy légi határátkelőhelyen, a Határőrség és jogszabályban feljogosított más hatóságok ellenőrzése mellett lehet átlépni.
184/1997 /X.28./ Korm. rendelet a határátkelőhely területére nem határátlépés céljából történő belépés, tartózkodás, távozás rendjéről
	9. § (1) A határátkelőhely területére nem határátlépés céljából történő belépés, tartózkodás kérelemre engedélyezhető annak, aki a határátkelőhely területén az utas- és áruforgalomhoz kapcsolódó kereskedelmi, pénzintézeti és más szolgáltató tevékenység végzéséhez engedéllyel rendelkezik.
	(2) A kérelmet a tevékenység végzésének helye szerint illetékes határforgalmi kirendeltséghez kell benyújtani.
	11. § (2) A hatóság
a) 1 évet meg nem haladó időtartamra érvényes (ideiglenes),
b) 2 évet meg nem haladó időtartamra érvényes (állandó)
belépésre és tartózkodásra jogosító engedélyt ad ki.
	(3) Az állandó belépésre és tartózkodásra jogosító engedély érvényessége kérelemre meghosszabbítható.
	14. § (2) Az engedély visszavonható, ha az engedéllyel rendelkező a határátkelőhely rendjére vonatkozó előírásokat megszegte.
	15. § (1) A határátkelőhelyen nem határátlépés céljából tartózkodó személy feladata végrehajtása, tevékenysége ellátása során:
b) köteles betartani a vám- és devizarendelkezéseket, valamint a határátkelőhelyen történő közlekedésre, mozgásra vonatkozó előírásokat.

A vizsgálat megállapításai:
	A  panaszból, a hozzácsatolt iratokból, továbbá a  megkeresésemre kapott tájékoztatásokból a következőket állapítottam meg:
	A panaszos a Zoll-Platz Kft pénzváltással foglalkozó alkalmazottjaként a battonyai határátkelőhelyen dolgozott, munkája végzéséhez a határátkelőhelyre való belépésre és tartózkodásra jogosító  állandó engedéllyel rendelkezett.
	A határőrség négy, a határátkelőhelyen dolgozó alkalmazottja szerint a panaszos 1998. február 27-én kb. 16.45 órakor a kötelező bejelentés és útlevélellenőrzés nélkül átlépte a magyar-román államhatárt és magyar területre kb. 17. 07 órakor tért vissza. A határsértést észlelő örsügyeletes az eseményt rögzítette  ugyan a rendelkezésére álló feljegyzési füzetbe, de a szabálysértés megszakítására azonnalos intézkedést nem tett és az eseményt az illetékes határőr igazgatóság felé sem jelentette. Az ügyben később tanúként szereplő határőrök az esetről 1998. március 3-án készítettek írásbeli jelentést és a határátkelőhely parancsnoka ugyanez nap  panaszossal szemben szabálysértési feljelentést tett a Mezőkovácsházi Rendőrkapitányságon.
	A szabálysértési hatóság a panaszost tárgyalás mellőzésével 15.000 Ft pénzbüntetéssel sújtotta, majd panasz miatt lefolytatott tárgyalás alapján a határozatot fenntartotta és a kifogást elutasította. A határozat elleni panaszt a II. fokon eljáró Békés Megyei Rendőr-főkapitányság elutasította. Később  a panaszos felügyeleti intézkedés megtétele érdekében az Országos Rendőr-főkapitányság Igazgatásrendészeti Főosztályához fordult, ám kérelmét elutasították.
	A szabálysértésért történt elmarasztalásra figyelemmel a panaszos részére kiadott határátkelőhelyi belépésre és tartózkodásra jogosító engedélyét visszavonták, az ez ellen bejelentett panaszát elutasították. A határőrség a panaszos munkáltatója részéről előterjesztett, ideiglenes engedély kiadására irányuló kérelmét is elutasította. A munkáltató a panaszos alkalmazását  erre tekintettel megszüntette.
	Panaszos a határőrség államigazgatási jogkörben hozott határozata ellen nem fordult bírósághoz,  a belépési engedélyét önként leadta.
	A panaszos beadványához csatolt iratok között szerepelt a Mezőkovácsházi Rendőrkapitányság 0019/1/1998. szabs. számú határozata. A határozat 2. oldalának utolsó és 3. oldalának első bekezdése olyan ellentmondásokat tartalmaz, amely kétséget keltett a bizonyítékok mérlegelésének törvényességét illetően. A panaszosra terhelő vallomást tevő négy határőrségi alkalmazott vallomása csak egy pontban fedte egymást, hogy panaszost látták és felismerték amikor román területen tartózkodott.
	A bizonyítás törvényessége iránti aggályra tekintettel a legfőbb ügyésztől a szabálysértési eljárás törvényességi felülvizsgálatát kértem. Válaszában a legfőbb ügyész arról tájékoztatott, hogy a panaszos ismételt beadványára tekintettel az Országos Rendőr-főkapitányság Igazgatásrendészeti Főosztálya a szabálysértési hatóságot kiegészítő bizonyítási eljárás lefolytatására utasította. Ezt követően a főosztály a szabálysértési ügyben hozott marasztaló határozatokat hatályon kívül helyezte és a panaszossal szemben folytatott szabálysértési eljárást bizonyítottság hiányában megszüntette.
	A vizsgálatom során nem vontam kétségbe a szabálysértési hatóság azon jog és feladatkörét, hogy a szabálysértési ügyben a szükséges eljárást lefolytassa, a bizonyítékokat beszerezze, azokat egyenként és összességében mérlegelje és az ügyet meggyőződése szerint bírálja el. Ez a mérlegelési és döntési szabadság azonban nem  korlátlan, mert annak eredményeként  nem sérülhet  a törvényesség elve és alapvető állampolgári jog sem.
	Az a tény, hogy a felügyeleti hatóság kiegészítő bizonyítási eljárást rendelt el, majd az eljárást  a beszerzett újabb adatokra is figyelemmel elmarasztalás nélkül megszüntette, arra utal, hogy az ügyben első és másodfokon eljáró szabálysértési hatóságok megsértették a törvényes eljárási rendet.  A tényállás és a  bizonyítékok hiányos feltárása,  egyoldalú mérlegelése, a kétséget kizáró módon nem bizonyított adatok, tények felrovása sértette az érintettnek a jogállamiság, jogbiztonság elvéből szükségszerűen következő tisztességes eljáráshoz való jogát valamint egyéb jogos érdekét is, és ezzel összefüggésben visszásságot okozott. A visszásság megállapítása  ellenére ajánlást azért nem teszek, mert ha késedelmesen is, de a felügyeleti szerv a jogsérelmet orvosolta.
	Vizsgálatom során a Határőrség szervei részéről jogsértést nem állapítottam meg, a Kft pedig nem tartozik azon állami szervek körébe, melyeknek tevékenysége vizsgálatára hatáskörrel rendelkezem. Elfogadtam a legfőbb ügyész azon álláspontját, amely szerint az ügy rendezésére tekintettel ügyészi fellépésre nincs szükség. Mindezekre tekintettel vizsgálatomat lezártam.

Budapest, 2000. január 24.

Dr. Polt Péter