OBH 2404/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kristó Annamária

Az eljárás megindulása:
A panaszos beadványában előadta, hogy 1998. szeptemberétől folyamatosan ápolási díj iránti kérelemmel fordult a XIII. kerületi Önkormányzathoz, ahonnan többször elutasító választ kapott.

Mindezek után a panaszos 1999. január 5-én levélben fordult a XIII. kerületi Önkormányzat jegyzőjéhez tájékoztatást kérve az említett ápolási díj iránti kérelemmel kapcsolatban milyen feltételeknek kell teljesülnie ahhoz, hogy az ápolási díjat folyósítsák részére.

A panaszos azt sérelmezte, hogy a jegyző a kérelmét nem bírálta el, és ügyében nem kapta meg a megfelelő tájékoztatást.

A beadvánnyal kapcsolatosan felmerült az Alkotmányban biztosított szociális biztonsághoz, valamint jogorvoslathoz való jogokkal összefüggésben a sérelem közvetlen veszélye, ezért az ügyben vizsgálatot indítottam.

Érintett alkotmányos jog:
A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik. (Alkotmány 17. §.)

Jogorvoslathoz való jog. (Alkotmány 57. § (5) bekezdés)

Az ügy jogszabályi háttere:
A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény:
40. § Az ápolási díj a tartósan gondozásra szoruló személy otthoni ápolását ellátó nagykorú hozzátartozó részére biztosított anyagi hozzájárulás.
42. § (1) Nem jogosult ápolási díjra a hozzátartozó, ha
a) az ápolt két hónapot meghaladóan bármilyen nevelési-oktatási, egészségügyi vagy szociális intézményi ellátásban részesül;
b) rendszeres pénzellátásban részesül,
A családok támogatásáról szóló 1998. évi LXXXIV. törvény
22. § A szociális és családügyi miniszter - méltányossági jogkörben eljárva - a gyermekgondozási segélyre való jogosultságot
a) megállapíthatja a gyermeket nevelő közeli hozzátartozónak [a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 685. § b) pont], ha
aa) a gyermek szülei a gyermek nevelésében három hónapot meghaladóan akadályoztatva vannak,
ab) az egyedülálló szülő kereső tevékenységének hiányában a család megélhetése nem biztosítható;
b) megállapíthatja, illetőleg meghosszabbíthatja
ba) a gyermek általános iskolai tanulmányainak megkezdéséig, legfeljebb azonban a gyermek 8. életévének betöltéséig, ha a gyermek betegsége miatt gyermekek napközbeni ellátását biztosító intézményben [Gyvt. 41. § (3) bek.] nem gondozható,
bb) a tartósan beteg, illetve súlyosan fogyatékos gyermek 14. életévének betöltéséig.

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:
Vizsgálatom során megkerestem a XIII. kerületi Önkormányzat polgármesterét. A polgármester 1997-ig visszamenően megvizsgálta, hogy az önkormányzat a panaszosnak milyen segélyeket nyújtott, és a dokumentumokat a vizsgálat céljából Hivatalomnak megküldte. 

A panaszos által csatolt, valamint a XIII. kerületi Polgármesteri Hivatal által megküldött dokumentumokból megállapítottam, hogy a panaszosnak szociális helyzetére tekintettel a XIII. kerületi Önkormányzati Képviselő-testület 20/1993. (VII.7.) Ö.K. számú - a pénzbeli és természetben nyújtható szociális és gyermekvédelmi ellátásokról szóló - rendelete alapján
•	1997. novemberétől rendszeres gyermekvédelmi támogatást;
•	rendkívüli gyermekvédelmi támogatást;
•	1998. évben lakásfenntartási támogatást; átmeneti szociális segélyt,
•	1998. évre átvállalta ASZE tagsági díj kifizetését (mellyel lehetővé vált számára a kerületi szociális boltokban történő vásárlás) és tartós élelmiszercsomagot juttattak.

Az összegeket mindenkor a hatályos önkormányzati rendelet előírásai alapján az évenkénti felülvizsgálatot követően állapították meg.

A rendelet alapján 2000. évre vonatkozóan is
•	a III-18515/1999. sz. határozattal 2000. szeptember 30-ig 3100 Ft rendszeres gyermekvédelmi támogatást
•	a III-2340-2000/1. sz. határozattal (2000.02.02.) 6000 Ft rendkívüli gyermekvédelmi támogatást
állapítottak meg a panaszosnak.

1999. május 17-én a panaszos ápolási díj megállapítása iránti kérelmet nyújtott be a Szociális Osztályra. Ezt megelőzően, 1999. január 5-én kelt levelében megkereste a polgármesteri hivatal jegyzőjét tájékoztatást kérve a méltányossági GYES mellett az ápolási díj igénylésének a lehetőségéről. A jegyző /IV/50/42/99. (I.26.)/ levelében pontos, precíz - jogszabályi helyeket is feltüntető - tájékoztatást adott a panaszosnak.

Az 1997. óta keletkezett iratanyag áttanulmányozásából kiderült, hogy a panaszos méltányossági GYES-ben részesül.

Az önkormányzati rendelet alapján folyósítható ápolási díj tekintetében - átruházott hatáskörben - a polgármester jogosult dönteni. A Szociális Osztály vezetője a kiadmányozási jog felruházásával hozta meg az ügyben III-9753/2/1999. (05.27.) számú határozatot a polgármester nevében, amelyben az ápolási díj iránt benyújtott kérelmet elutasították. Ennek indoka az volt, hogy a vizsgálat során megállapították, az OEP a kérelmező részére méltányossági GYES-t folyósít.

A panaszos fellebbezett a határozat ellen. A Budapest Főváros XIII. ker. Önkormányzat Képviselő-testülete a 166/82/1999. számú (1999.09.09.) határozatával a III-9753/2/1999. számú határozatot helyben hagyta, és az 1993. évi III. tv. 42. § (1) bek. b/ pontjában foglaltak alapján a fellebbezést elutasította, mert nem jogosult ápolási díjra a hozzátartozó, ha rendszeres pénzellátásban részesül. Az 1998. évi LXXXIV. tv. 52. § k/ pontja 1999. január 1-től hatályon kívül helyezte panaszos által hivatkozott szövegrészt ("ide nem értve a külön törvényben meghatározottak szerint megállapított gyermekgondozási segélyt").

Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a jegyző határidőn belül, a pontos tájékoztatást megadva válaszolt a panaszosnak. A XIII. kerületi Önkormányzat megértve a panaszos nehéz anyagi körülményét, a vonatkozó önkormányzati rendelet előírásai betartása mellett a lehetséges támogatást biztosította, azonban az ápolási díj megállapítása törvényi akadályokba ütközött. Mivel a vizsgált alkotmányos jogokkal összefüggésben felmerült visszásság gyanúja nem igazolódott be, ezért az ügyet további vizsgálat nélkül lezárom. 

Budapest. 2000. június 7.

Gönczöl Katalin