OBH 2391/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Kasztovszkyné dr. Szűcs Éva

Az eljárás megindulása
	A panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, melyben  Latvia típusú gépkocsija elszállításának a körülményeit sérelmezte. A gépjárművet a Miskolci Közterület Felügyelet kezdeményezésére a Miskolci Városgondnokság szállíttatta el 1995. április 28-án. A panaszában kitért arra is, hogy több alkalommal megkereste írásban és szóban a Miskolci Megyei Jogú Város Önkormányzatát. Ígéretet kapott arra az önkormányzattól, hogy közösen feltárják az intézkedés körülményeit, azonban a panaszos számára megnyugtató módon ez a mai napig nem történt meg.
Az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében biztosított tulajdonhoz való jog, valamint az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság elvéhez szorosan kapcsolódó tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.
Vizsgálatom során megkerestem az önkormányzat polgármesterét és jegyzőjét. A közölt információk és a megküldött iratmásolatok alapján a következő tényállást állapítottam meg. 

A megállapított tényállás
	A gépkocsi elszállításának időpontjában Miskolc Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatalának szervezeteként működött a Városgondnokság (Székhelye: Miskolc, Győri Kapu 48-50.), amelynek a feladata volt a város területén lévő rendszám nélküli gépkocsik elszállítása. Miskolc Megyei Jogú Város Közgyűlése utóbb a szervezetet 1996. június 30-ai hatállyal jogutód nélkül megszüntette a VI-83/4705/1996. számú határozatával. 1996. július 1-jei hatállyal a VII-121/4705-3/1996. számú határozattal létrehozta az egyszemélyes, önkormányzati tulajdonú Miskolci Városgazda Városgazdálkodási Kft-t, egyidejűleg a Városgondnokságot megszüntető határozatát azzal egészítette ki, hogy a megszűnt szervezete folyamatban lévő peres ügyeinek vitelét az önkormányzat veszi át, míg az egyéb szerződéses és jogi ügyekben a Miskolci Városgazda Városgazdálkodási Kft., mint különös jogutód jár el.
	Megállapítottam, hogy a Városgondnokság az 1994. március 2-án kelt megbízási szerződésben egy magánvállalkozót bízott meg a város területén fellelt roncsautók beszállítására. A panasz szempontjából indokoltnak tartom a felek közötti szerződés azon pontjainak a kiemelését, amelyben a beszállított gépkocsiknak a vállalkozó telephelyén való tárolását 6 hónapban, és a ki nem váltott gépkocsikra a vállalkozó elővásárlási jogát állapították meg.
	A Közterület Felügyelet a 24508-1. jelzésű faxon 1995. április 24-én értesítette a Városgondnokságot a beszállítandó gépjárművekről. A megküldött listából kitűnik - és ezt az önkormányzat jegyzője által közölt adatok is alátámasztják -, hogy a közterület felügyelő első ízben 1995. február 28-án észlelte a panaszos gépjárműve elszállításának a szükségességét. A magánvállalkozónál a Városgondnokság 1995. április 28-án megrendelte a lista alapján kiválasztott 6 gépjármű  beszállítását. A roncsautó kényszer elszállítása még aznap megtörtént, majd a telephelyen raktározásra került. Az elszállításról és a raktározásról jegyzőkönyv, valamint a 0179832. számú  Bevételezési bizonylat készült. A jegyzőkönyv a gépjárműre vonatkozó, jellemző műszaki adatokat részletesen tartalmazta. A vállalkozó a beszállításról értesítette a Városgondnokságot. A Városgondnokság - az önkormányzat polgármesterének a 402812-7/2000. számú tájékoztatása alapján - még április 28-án értesítette a panaszost a gépjárműve elszállításáról. Ezt a panaszos vitatta. A polgármester arról is tájékoztatott, hogy a rendelkezésére álló összes  iratot - amely az időmúlás és a szervezetváltozás következtében még fellelhető volt - megküldte. Ezek között nem szerepelt az  említett városgondnoksági értesítő, ezért az egymásnak ellentmondó állítások valódiságáról nem tudtam meggyőződni. 
	A vizsgálatom során olyan további ellentmondásokat is feltártam, amelyeknek a bizonyítására a fenti okok miatt nem volt lehetőségem, ugyanis a panaszos vitatta, hogy a Közterület Felügyelet két alkalommal, 1995. február 28-án és március 14-én felszólította őt a gépjárműve eltávolítására az elszállíttatás előtt, valamint azt is tagadta, hogy jelen volt a gépjármű elszállításánál. Az elszállítást követően a panaszos több alkalommal sérelmezte az elszállítás körülményeit az önkormányzat polgármesteréhez címzett beadványában. Ezekre az önkormányzat polgármesterétől és a jegyzőjétől választ kapott. A válaszban kitértek arra, hogy az önkormányzat rendeletének megfelelően jártak el, és felhívták a panaszos figyelmét a jármű tárolási költségeinek a rendezésére és arra, hogy a tárolási idő 6 hónap.
A vállalkozó 1995. november 9-én elidegenítette a gépjárművet, mivel a panaszos nem jelentkezett érte a rendelkezésére álló 6 hónap alatt. A roncsautóért kapott összeget a vállalkozó beszámította a tartozásba, amely összességében meghaladta az eladási árat.
A panaszos által becsatolt iratokból megállapítható, hogy a Miskolci Városi Bíróságon, majd - az ügy iratainak az áttétele miatt - a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Bíróságon a                    5-P.22.759/1997/3. szám alatt államigazgatási jogkörben okozott kártérítés megfizetése iránt per volt folyamatban a panaszos és a Miskolc Megyei Jogú Város Önkormányzata között, melyben a bíróság a felperes (panaszos) keresetét elutasította. Az ítélet indokolása szerint - többek között - államigazgatási jogkörben okozott kárnak csak az államigazgatási jellegű, tehát a közhatalom gyakorlása során kifejtett szervező-intézkedő tevékenységgel, illetőleg az ennek elmulasztásával okozott kárt lehet tekinteni. A megyei bíróság azt is megállapította, hogy a panaszos a perbeli igényét - a keresetlevélben megnevezettől eltérő jogalapon - a Miskolci Városgazda Városgazdálkodási Kft-vel, mint önálló jogi személyiséggel bíró gazdálkodó szervezettel szemben érvényesítheti a hatáskörrel és illetékességgel bíró helyi bíróságnál.

Az érintett alkotmányos jog
•	1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

Az ügy jogszabályi háttere
•	1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról (Ötv.)
16. § (1) A képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.

•	Az 1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
Az Országgyűlés az Alkotmány 32/B. §-ának végrehajtására a következő törvényt alkotja:
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

•	2/1976. (I. 16.) ÉVM rendelet a tanácsi szervek kezelésében levő közhasználatú zöldterületek fenntartásáról és használatáról 
1. § (1) E rendelet alkalmazása szempontjából közhasználatú zöldterület: a városok és a községek belterületén levő minden
a) közterületnek minősülő közpark,
b) pihenésre, szórakozásra, testedzésre is szolgáló véderdő,
c) lakó-, illetőleg üdülőépületek elhelyezésére szolgáló tömbtelek közkert (játszó-, pihenőkert stb.) céljára kialakított része, ha az épület tulajdonosa (kezelője) nem azonos a közkert tulajdonosával (kezelőjével) és annak fenntartásáról tanácsi szerv gondoskodik,
d) közutat, járdát szegélyező, illetőleg a közúti forgalmat irányító vagy elválasztó, részben vagy egészben növényzettel borított közterület.
2. § (1) A köhazsználatú zöldterületek fenntartásáról a települési önkormányzat gondoskodik [1990: LXV. tv. 8. § (1) bek.].

•	1/1975. (II. 5.) KPM-BM együttes rendelet a közúti közlekedés szabályairól
59. § (3) Hatósági jelzéssel nem rendelkező azt a járművet, amely a közúti forgalomban csak ilyen jelzéssel vehet részt, főútvonalon egyáltalán nem, mellékútvonalon pedig - közterület-használati engedély nélkül - legfeljebb 30 napig szabad tárolni. Az úton e rendelkezések megszegésével tárolt járművet a rendőrhatóság vagy a közút kezelője - a tulajdonos költségére - eltávolíthatja.

•	Miskolc Megyei Jogú Város Önkormányzatának 29/1993. (VI. 14.) számú rendelete a közterületek rendjéről
3. § (4) A közterületen üzemképtelen járművek (roncsautók) közterülethasználati engedély nélkül csak a KRESZ 59. §-ában foglaltak szerint és ideig tárolhatók. 
(5) E rendelet alkalmazása szempontjából üzemképtelnnek minősül
b) hatósági engedéllyel és jelzéssel nem rendelkező vagy az a hatósági jelzéssel rendelkező jármű, aemly szemmel láthatóan nem üzemképes, karosszériája erősen elhasználódott, rongálódott, szétbontása megkezdődött, felbakolt állapotban van, nyilászáróio nem zárhatók, funkcionális alkatrészei, ablakai, szélvédői hiányoznak és a Közterület-felügyelet előzetes felszólítására a közterülethasználati engedély beszerzésére tulajdonosa, üzembentartója 15 napon belül nem intézkedik.  
(7) Az elszállított üzemképtelen járműveket a Városgondnokság az üzembentartó vagy tulajdonos költségére tárolja 6 hónapig, ezt követően árverés útján értékesítik.

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálatom során megállapítottam, hogy a panaszos gépjárművének az elszállítása időpontjában a közterületek rendjének helyi szabályait Miskolc Megyei Jogú Város Önkormányzatának a 29/1993. (VI. 14.)  sz. rendelete állapította meg. A rendelet szabályozta a város közterületein jogellenesen tárolt, üzemképtelen járművek (roncsautók) elszállításának módját, őrzését és értékesítését. Az elszállításról - a Közterület Felügyelet kezdeményezésére - a Városgondnokság gondoskodott. A rendelet alkalmazása szempontjából - a foglommeghatározás szerint - üzemképtelennek minősült többek között a hatósági engedéllyel és jelzéssel nem rendelkező, szemmel láthatóan nem üzemképes, az alkatrészek minőségében kifogásolható jármű. A rendelet szövege a roncs-állapot ismérveit részletesen meghatározta. 
	Az önkormányzat, mint tulajdonos rendelkezett a tulajdonában lévő ingatlanain a városi közterület rendjéről. Az önkormányzat rendeletalkotási joga az Ötv. 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazáson alapult. A helyi önkormányzati rendeletnek az ágazati jogszabályi háttere az idézett ÉVM rendelet és a KPM-BM együttes rendelet volt, ezek a tulajdonos települési önkormányzat - mint a közút kezelője - számára határozott meg feladatokat.
	Az ügy jogszabályi hátterének a feltárásán kívül ugyanakkor - hatásköröm hiánya miatt - nem vizsgálhattam az önkormányzat eljárását, és ehhez kapcsolódóan a panaszosnak a gépjármű tulajdonához fűződő joga sérelmét. Az Obtv. 16. § (1) bekezdése alapján az országgyűlési biztos hatásköre valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárásának a vizsgálatára terjed ki, ha az eljárás során hozott határozat vagy intézkedés, illetőleg ezen szervek intézkedésének az elmulasztása következtében bárkit alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn. Az eljárás feltétele, hogy a panaszos a rendelkezésére álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket kimerítse, illetve ne rendelkezzen a jogorvoslat lehetőségével. Amint azt a megyei bíróság a hivatkozott ítéletének az indokolásában is kifejtette, az önkormányzat nem államigazgatási jogkörében járt el, így az önkormányzat intézkedéseit sem az erre vonatkozó eljárási szabályok szerint kell megítélni. Erre tekintettel az eljárás körülményeinek a vizsgálatára sem volt jogi lehetőségem.
	Összegezve:  A tényállás teljes körű feltárását követően  arra a következtetésre jutottam, hogy a Miskolc Megyei Jogú Város Önkormányzata eljárásában - hatásköröm hiányára tekintettel - az Alkotmány  13. § (1) bekezdésében biztosított tulajdonhoz való jog és az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált, a jogállamiság elvéhez szorosan kötődő jogbiztonság követelményével összefüggésben olyan visszásságot nem állapíthattam meg, amelyben ajánlhatok vagy kezdeményezhetek.

Budapest, 2001. február 13.

Gönczöl Katalin