OBH 2327/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindítása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert elfogását követően a rendőrök bántalmazták. A bántalmazás miatt panaszát a nyomozásfelügyeletet ellátó Pest Megyei Főügyészség ügyésze előtt tette meg, de ügyében a Fővárosi Ügyészségi Nyomozó Hivatal folytatott vizsgálatot, ahol 1999. április 28-án sértett-tanúként kihallgatták. Az ügyészségi nyomozó az általa elmondottakat átfogalmazva vette jegyzőkönyvbe, emiatt annak aláírását megtagadta. A történtek miatt panaszt nyújtott be a Fővárosi Főügyészség vezetőjéhez.  
	A panasz alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el.

Érintett alkotmányos jog:
•	Emberi méltósághoz való jog (Alk. 54. § (1) bek.)
•	Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
•	1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről
47. § A rendőr - intézkedése során - az ellenszegülés megtörésére testi erővel cselekvésre vagy a cselekvés abbahagyására kényszerítést (testi kényszert) alkalmazhat.
48. § A rendőr bilincset alkalmazhat a személyi szabadságában korlátozni kívánt vagy korlátozott személy
b) támadásának megakadályozására,
d) ellenszegülésének megtörésére.
•	1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.
(2) Az eljárásban részt vevő személyek az e törvényben meghatározott esetekben és módon kötelesek és jogosultak a bizonyításban közreműködni.
(3) A büntetőeljárásban szabadon felhasználható minden olyan bizonyítási eszköz és bizonyíték, amely a tényállás megállapítására alkalmas lehet; a hatóságok ezeket egyenként és összességükben szabadon értékelik, és ezen alapuló meggyőződésük szerint bírálják el.
  61. § (1) A bizonyítás eszközei különösen a tanúvallomás, a szakvélemény, a tárgyi bizonyítási eszköz, az okirat, a szemle, a helyszínelés, a bizonyítási kísérlet, a felismerésre bemutatás és a terhelt vallomása.
(3) A bizonyítás eszközeinek nincs előre meghatározott bizonyító ereje.
(4) A kétséget kizáróan nem bizonyított tényt a terhelt terhére értékelni nem lehet.

Megállapított tényállás:
	A panaszost a Pest Megyei Rendőrfőkapitányság nyomozói 1999. január 12-én vették őrizetbe emberölés bűntettének gyanúja miatt. Előzetes letartóztatását a Budakörnyéki Bíróság rendelte el. Panasza szerint elfogásakor és az eljárás ideje alatt is bántalmazták a nyomozók.  Azt állította, hogy beismerő vallomását kényszer hatására tette meg.
	A Legfőbb Ügyészségtől kapott tájékoztatás szerint a panaszos elfogására korábban kiadott körözés tartalmazta, hogy a gyanúsított lőfegyverrel rendelkezik, ezért az elfogás során különös körültekintéssel kell eljárni. Az elfogást végrehajtó nyomozók a figyelmeztetésre tekintettel testi kényszert és bilincselést alkalmaztak. Az elfogás helyszínén megtartott házkutatás során a fegyvert megtalálták.
	A panaszost 1999. január 12-én 17 óra 30 perkor vették őrizetbe, gyanúsítottkénti kihallgatását 20 óra 23 perckor kezdték meg. A kihallgatás során részletes beismerő vallomást tett, majd ezt követően, 23 óra 30 perckor a fogdaorvosi szolgálat orvosa megvizsgálta. A 272. naplószámú véleményében külsérelmi nyomként rögzítette: "mko. csuklón csekély bőrbenyomattal járó körkörös bőrpír látható. Rendőri bántalmazást nem panaszol."
	1999. január 13-án a gyanúsított - videóra rögzített helyszínelés keretében - beismerő vallomását megerősítette. 1999. február 9-én és 18-án tett vallomásaiban, továbbá az előzetes letartóztatását elrendelő tárgyaláson, illetve a február 9-én és 17-én végzett szakértői vizsgálatokon is beismerte a bűncselekkményt. Bántalmazásról nem tett említést, kényszerre nem hivatkozott.
	A panaszos első alkalommal 1999. április 12-én, a Pest Megyei Főügyészségen, ügyészi kihallgatásakor hivatkozott bántalmazásra. Az eljáró ügyész április 13-án a jegyzőkönyvet megküldte a Fővárosi Ügyészségi nyomozó Hivatalnak. A Nyomozó Hivatal feljelentés kiegészítés keretében beszerezte a vonatkozó nyomozati iratokat és április 28-án részletesen meghallgatta a panaszost, aki a négy oldalas, részletes jegyzőkönyv aláírását - indoklás nélkül megtagadta. Az előállítást végző büntetés-végrehajtási dolgozók által tett nyilatkozat szerint a jegyzőkönyv a panaszos vallomását tartalmazta.
	A Nyomozó Hivatal a megvizsgált adatok alapján Nyom. 511/1999. sz. határozatával a nyomozást - bűncselekmény alapos gyanújának hiánya miatt - megtagadta. a panaszt a Fővárosi Főügyészség NF. 8767/1999. sz. határozatával elutasította. A Pest Megyei Főügyészség a panaszos ellen NF. 183/1999/24-I. számon vádiratot nyújtott be.

A vizsgálat megállapításai:
	A bűncselekmény gyanújával kapcsolatos adatok mérlegelését a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 5. § (1) bekezdése a nyomozó hatóságok, illetve az ügyészség, vádemelés esetén pedig a bíróság hatáskörébe utalja, minthogy a tényállás tisztázását az eljáró hatóságok feladatává teszi. Az országgyűlési biztos nem mérlegelheti a nyomozás során felmerült bizonyítékokat, csak azt állapíthatja meg, hogy a hatóság a jogszabályoknak, végső soron az Alkotmánynak megfelelően járt-e el, a hatóságok intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása okozott-e alkotmányos visszásságot. 
	A beszerzett adatok nem erősítették meg a panaszos beadványában foglaltakat. A bántalmazására utaló sérüléseket - a bilincselés nyomain kívül - az elfogása utáni estén elvégzett orvosi vizsgálat nem állapított meg. Három hónapi fogvatartás után kérte az ügyészség intézkedését. A meghallgatását végző ügyész haladéktalanul megtette a körülmények tisztázásához szükséges intézkedéseket. Az ügyészi szervek a panaszos feljelentését az eljárási szabályok szerint, kellő körültekintéssel kivizsgálták és eredményéről a panaszost tájékoztatták.
	A fentiek alapján a panasz ügyében alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg, ezért a vizsgálatot lezárom.

Budapest, 2001. április 12.

Gönczöl Katalin