OBH 2181/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Fogarassy Edit
Az eljárás megindulása:
	A Pálhalmai Országos Bv. Intézet személyi állományába tartozó panaszos és férje beadványukban a szolgálatukkal összefüggő hátrányos bánásmódot sérelmezték. Az intézetparancsnok eljárása miatt panaszt tettek az országos parancsnoknál és az igazságügy-miniszternél, de a BVOP részéről lefolytatott vizsgálatot elfogultnak tartották.
Az ügyben alkotmányos állampolgári jogokkal összefüggő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében tájékoztatást kértem a Pálhalmai Bv. Intézet jelenlegi parancsnokától.

Érintett alkotmányos jogok:
•	Jogállamiság, jogbiztonság elve (Alkotmány 2. § /1/ bek.)
•	Emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 54. § /1/ bek.)

Az ügy jogszabályi háttere:
•	1996. évi XLIII. törvény a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról:
97. § (1) A szabadság engedélyezésére az állományilletékes parancsnok jogosult.
(3) A szabadságot az esedékesség évében kell kiadni. Ha fontos szolgálati érdek miatt erre nincs lehetőség, úgy azt a következő év január 31. napjáig, a hivatásos állomány tagjának betegsége vagy a személyét érintő más elháríthatatlan akadály esetén az akadályoztatás megszűnésétől számított 30 napon belül kell kiadni.
193. § (1) A hivatásos állomány tagja a szolgálati viszonyával összefüggő ügyben szóban vagy írásban kérelmet terjeszthet elő.
(3) Az elöljáró a kérelem tárgyában 30 napon belül intézkedni köteles.
194. § (1) A hivatásos állomány tagja - meghatalmazás alapján nevében az érdekképviseleti szerv és az ügyvéd is - szolgálati panasszal élhet, ha a szolgálati viszonyára vonatkozó, e törvény 195. §-ában nem szabályozott döntést vagy intézkedést, illetve ezek elmulasztását sérelmesnek tartja.
 (2) A panaszt a döntést hozó (mulasztó) elöljárónál lehet benyújtani, aki - ha annak nem ad helyt - az ügyre vonatkozó iratokkal együtt köteles haladéktalanul felterjeszteni az elöljáró parancsnokhoz. Jogszabály eltérő rendelkezése hiányában az elöljáró parancsnok azt 30 napon belül bírálja el, és döntését a panaszt benyújtóval közli. E határidő egy ízben 30 nappal meghosszabbítható.
(3) A panaszjog gyakorlásában senkit sem szabad korlátozni. A panasztevőt a panasz megalapozatlansága esetén hátrány nem érheti, kivéve, ha azzal szándékos fegyelemsértés, illetve szabálysértés vagy bűncselekmény valósult meg.
195. § (1) A hivatásos állomány tagja a szolgálati viszonyával kapcsolatos ügyben a fegyveres szerven belüli eljárás során hozott elsőfokú határozat ellen - ha e törvény eltérően nem rendelkezik - a kézbesítésétől számított 15 napon belül panaszt [142. § (1) és 159. § (2) bekezdés] vagy fellebbezést [180. § (5) és 191. § (2) bekezdés] nyújthat be.
(3) A panaszt vagy fellebbezést a szolgálati elöljáró, illetőleg a miniszter által meghatározott szerv - ha e törvény eltérően nem rendelkezik - 30 napon belül bírálja el. E határidő egy ízben 30 nappal meghosszabbítható.
196. § (1) A hivatásos állomány tagja a szolgálati viszonyból származó jogvita esetén 30 napon belül keresettel fordulhat a bírósághoz, ha
a) a szolgálati panaszát, illetőleg az elsőfokú határozat elleni panaszát vagy fellebbezését elutasították;
(2) A fegyveres szerv a szolgálati viszonnyal kapcsolatos igényével közvetlenül a bírósághoz fordulhat, ha a törvény a fegyveres szerven belüli eljárásról nem rendelkezik.

•	13/1996. (XII. 23.) IM rendelet a fogvatartottakkal kapcsolatos kártérítési eljárás szabályairól:
2. § (1) A kártérítési eljárást az a bv. szerv folytatja le, ahol a kár bekövetkezett. Ha a fogvatartott a kártérítési igényét más bv. szervnél jelentette be, ez a szerv a kártérítési igényt tartalmazó iratot haladéktalanul megküldi az eljárás lefolytatására jogosult bv. szervnek.
(2) Ha a kár a fogvatartott szállítása közben keletkezett, az eljárást a járművet üzemben tartó bv. szerv folytatja le.
3. § A bv. szerv személyi állományának tagja a kár észlelését a kártérítési eljárás megindítására jogosult személynek köteles haladéktalanul - írásban - jelenteni.

A vizsgálat megállapításai:
	A Pálhalmai Bv. Intézet állományába tartozó bv. százados 1998. decemberében személyes problémája  miatt szóbeli meghallgatást kezdeményezett a parancsnokánál, aki azonban ezt elutasította és írásbeli jelentést kért. A panaszos sérelmesnek találta ezt az eljárást, ezért - ill. az intézetben tapasztalt visszaélések miatt - 1998. december 9-én országos parancsnoki meghallgatást kért. Ezt követően a panaszost és bv. zászlós férjét több diszkriminatív intézkedés érte az intézetben: 
A panaszost 1998. december 21-én az intézet orvosa nem írta ki betegszabadságra, ezért a maradék négy nap rendes szabadságát kellett igénybe vennie. Súlyos reumatológiai, mozgásszervi panaszai voltak, ezért szakorvosi kezelésre járt. Ennek ellenére december 28-án munkába kellett állnia, mert a parancsnok-helyettes nem engedélyezte számára, hogy az 1999. évi szabadsága terhére további négy napot kivehessen. 
Az országos parancsnoki meghallgatásra irányuló kérelmét csak december 21-én továbbították az intézetből. Ebben a panaszos jelentést tett az utóbbi években Pálhalmán tapasztalt "törvénysértésekről, szabálytalanságokról és erkölcsi alapot nélkülöző parancsnoki döntésekről." Kifogásolta többek között, hogy a szolgálati gépjárművel engedély nélkül egy személy közlekedik és a menetlevél vezetése szabálytalan; két gépjárművet totálkárosra törtek, de nem indult fegyelmi vagy kártérítési eljárás; 1997-ben egy külföldi elítélt 75 ezer Ft értékű valutája veszett el a körszállítás során; a biztonsági osztályon dolgozó felügyelők rendkívül túlterheltek, a túlmunkára azonban nincs elég pénz; a parancsnok kinevezése óta egy őrnagynő és a személyzeti vezető feleségének az előmenetele feltűnően gyors volt. 
A panaszos meghallgatására a BVOP-n 1999. január 9-én került sor. Az intézet parancsnoka ezt megelőzően - január 4-én - leváltotta bizalmi beosztásából a panaszos férjét, aki korábban a parancsnoki gépjárművet vezette. A parancsnok kijelentette, hogy a gépkocsivezető munkájával meg van ugyan elégedve, de mivel a felesége feljelentést tett az Országos Parancsnokságon, ezért tőle is megvonja a bizalmat. Az érintett január 5-én szolgálati panaszt tett a döntés ellen az intézetparancsnoknál, aki azt elutasította és felterjesztette az országos parancsnokhoz. 
1999. január 5-én az intézet parancsnoka - január 1-i hatállyal - visszavonta a panaszos megbízását, ami a narkológiai ismeretek oktatására és kábítószer-tanácsadásra irányult. A panaszos a parancs átvételét - annak visszamenőleges hatálya miatt - megtagadta, ellene szolgálati panasszal élt. Ezt követően a parancsnok február 1-jére módosította az intézkedés hatályát.
	Az országos parancsnok a hozzá intézett beadványokban foglaltakat kivizsgálta. 1999. március 8-án hozott határozatával a gépjárművezető bv. zászlós szolgálati panaszát elutasította, mert a parancsnok döntése nem érintette a szolgálati beosztását és a Hszt. szerinti besorolását. Tájékoztatta a panaszost, hogy döntése ellen szolgálati panasznak van helye, ennek elutasítása esetén pedig keresettel fordulhat az illetékes munkaügyi bírósághoz. A határozat azonban figyelmen kívül hagyta az intézetparancsnok azon kijelentését, amit a panaszos sérelmezett.
A bv. százados által tett bejelentéseket szintén kivizsgálták, és erről március 9-én értesítették a panaszost. Az intézet parancsnoka 1998. november 3-án elrendelte az intézet hivatásos állományú tagjainak fizikai állapot-felmérését. Az intézet vezető orvosa terhelhetőnek minősítette a panaszost, aki azonban mozgásszervi fájdalmai miatt nem vett részt a felmérésen. A parancsnok az engedély nélkül távol maradók írásos beszámoltatásáról rendelkezett. A panaszos december 9-én tette meg a jelentését, és egyidejűleg benyújtotta az országos parancsnoki meghallgatásra irányuló kérelmét is. Az intézet orvosánál először december 14-én jelent meg, és beutalót kapott reumatológiai szakrendelésre. A főorvos helyettese december 21-én nem írta ki betegszabadságra, de felajánlották számára, hogy a szükséges kezeléseken való megjelenéshez szolgálati autót bocsátanak a rendelkezésére. Az intézet orvosa december 30-án betegállományba vette, 1999. január 22-ig nem volt szolgálatban.
A Hszt. 97. § (3) szerint a szabadságot az esedékesség évében kell kiadni, így a parancsnok-helyettes nem hozott jogszabálysértő döntést. A panaszos által december 9-én előterjesztett, országos parancsnoki meghallgatásra irányuló kérelmet valóban december 21-én továbbították, de ezáltal sem sértettek törvényt, ugyanis a Hszt. 193. § (3) alapján az elöljáró 30 napon belül köteles intézkedni a kérelemmel kapcsolatban.
A BVOP megállapítása szerint a személyzeti kérdésekben hozott vezetői javaslatok megfelelően előkészítve és dokumentálva kerülnek a vezetői értekezletek elé; az előterjesztéseken pedig megtalálható az illetékes vezetők írásbeli javaslata. A kifogásolt személyek rendelkeztek az előírt iskolai végzettséggel, ill. bv-s szakmai gyakorlattal.
Az 1997-ben elveszett értékletét 763 márkát tartalmazott, a keletkezett kár összege így 79 283 Ft. Az ügyben lefolytatott nyomozást a Dunaújvárosi Ügyészség - bűncselekmény hiányában - megszüntette. Ezt követően valóban nem indult kártérítési eljárás, ezért az országos parancsnok intézkedést tett annak megindítására. A vizsgálat során nem találtak a gépjárművek engedély nélküli igénybevételére utaló adatot; a gépkocsikban keletkezett károk elszámoltatása előírásszerűen történt. A kártérítésre kötelezett dolgozók által fizetett összegek a büntetés-végrehajtás számlájára befolytak.
	Időközben - 1999. február 23-án - a panaszos az igazságügy-miniszterhez fordult a bv. intézetben uralkodó kaotikus állapotok és személyes sérelmeik orvoslása érdekében. A panaszos férje vérnyomás zavarai miatt nem tud munkába állni 1999. január óta. Az intézet orvosa nem biztosítja számára a megfelelő gyógykezelést. Az IM Bv. Felügyeleti Osztályának vezetője március 17-én arról tájékoztatta a panaszost, hogy a BVOP által lefolytatott vizsgálat eredményével és a tett intézkedésekkel egyetért. A bv. százados újabb beadványára az IM főosztályvezető-helyettese április 14-én értesítette a panaszost, hogy saját szolgálati viszonyával összefüggő szolgálati panaszának elutasítása esetén a Hszt. 196. § (1) alapján 30 napon belül keresettel fordulhat a bírósághoz.
	A Pálhalmai Bv. Intézet jelenlegi parancsnoka - megkeresésem nyomán - úgy tájékoztatott, hogy a korábbi parancsnok 1999. október 13-án elhunyt. A panaszosok nem fordultak hozzá sérelmeikkel, ezért újabb vizsgálat nem indult. A panaszosok nem nyújtottak be keresetet a munkaügyi bírósághoz.
	Vizsgálatom során az ügyben alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg. A panaszok nagy része az elhunyt parancsnok személyéhez kötődött. Az egymásnak ellentmondó állítások valódiságát nem lehet bizonyítani, ezért az erre vonatkozó panaszt nem áll módomban vizsgálni. Az orvosi - szakmai - döntések megalapozottságát sem tudom felülbírálni. A BVOP által lefolytatott vizsgálat jogszabálysértést nem tárt fel, az elmaradt kártérítési eljárást megindították. Mindezekre tekintettel a büntetés-végrehajtás tájékoztatását elfogadtam, és a vizsgálatot lezártam.

Budapest, 2001. április 10.

Gönczöl Katalin