OBH 2126/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert a fia sérelmére elkövetett bűncselekmény ügyében a rendőrség eljárását és intézkedéseit nem tartja kielégítőnek. A panasz alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
53. § (2) A sértett
c) az eljárás minden szakaszában indítványokat és észrevételeket tehet, a hatóságtól büntetőeljárási jogairól és kötelezettségeiről felvilágosítást kérhet.
58. § (1) A sértett és az egyéb érdekelt a jogait képviselője útján is gyakorolhatja.
(2) Az (1) bekezdésben felsoroltakat képviselheti
a) ügyvéd, meghatalmazás alapján;
b) törvényes képviselő és meghatalmazás alapján nagykorú hozzátartozó;
63. § (1) A kihallgatás kezdetén a tanútól meg kell kérdezni a nevét, születési helyét, anyja nevét, lakóhelyét, foglalkozását, személyi számát, továbbá azt, hogy az ügyben érdekelt vagy elfogult-e. Ezekre a kérdésekre a tanú akkor is köteles válaszolni, ha egyébként a vallomástételt megtagadhatja.
(2) Tisztázni kell, hogy a tanú vallomástételének nincs-e akadálya (65-66. §) és figyelmeztetni kell őt a hamis tanúzás következményeire.
(4) Gyermek- és fiatalkorú tanúkénti kihallgatásánál - a hatóság belátása szerint - gondozója és pedagógus nevelője is jelen lehet.
(5) A hatóság a tanú kérelmére vagy hivatalból elrendelheti, hogy a tanúnak az (1) bekezdésben felsorolt személyi adatait - a nevén kívül - elkülönítve, zártan kezeljék. Kivételesen indokolt esetben a tanú nevének zárt kezelése is elrendelhető. Ezekben az esetekben a tanú zártan kezelt adatait csak az ügyben eljáró bíróság, ügyész, illetőleg nyomozó hatóság tekintheti meg. Az elkülönített, zártan kezelt iratról az iratok között olyan másolatot kell elhelyezni, amely a tanú zártan kezelt adatait nem tartalmazza.
126. § (1) A feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről kell határozni. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.
148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
(2) Nincs helye panasznak a feljelentés kiegészítése során végzett eljárási cselekmények, a nyomozás elrendelése, a vádemelés, továbbá a bizonyítás körébe tartozó nyomozási cselekmények elrendelése és sorrendje miatt.
(3) A hatóság határozata vagy intézkedése elleni panasznak - ha e törvény kivételt nem tesz - nincs halasztó hatálya. Kivételesen indokolt esetben a hatóság a határozat vagy az intézkedés végrehajtását a panasz elbírálásáig felfüggesztheti.
(4) A panaszt a határozat közlésétől, illetőleg az intézkedésnek vagy az intézkedés elmulasztásának a panaszra jogosult tudomására jutásától számított nyolc napon belül lehet a hatóságnál megtenni.
(5) Ha a hatóság a panasznak nem ad helyt, az iratokat huszonnégy órán belül a panasz elbírálására jogosult ügyésznek, illetőleg a felettes ügyésznek köteles nyilatkozatával együtt megküldeni. Az ügyész, illetőleg a felettes ügyész a panaszt nyolc napon belül elbírálja.
(6) A panaszt akkor is el lehet utasítani, ha elkésett, vagy nem jogosulttól származik.
(7) A panasz elbírálásáról a panasztevőt - határozat hatályon kívül helyezése, illetőleg megváltoztatása esetén pedig azokat is, akikkel a határozatot közölték - értesíteni kell.
(8) A panasz elbírálásából ki van zárva az, aki a panaszra okot adó határozatot hozta vagy jóváhagyta, illetőleg az intézkedést tette vagy elmulasztotta.
   
  Megállapított tényállás:      
	A panaszos, feleségével és 16 éves fiával 1999. április 26-án, az esti órákban megjelent a XX. kerületi Rendőrkapitányság ügyeletén. Feljelentést kívánt tenni, mert fia, H.J. - akit 1999. április 19-től április 26-ig a Dél-Pesti Kórház Pszichiátriai Osztályán gyógykezeltek - elmondása szerint április 24-én hajnalban két ápolónő és egy betegszállító férfi lefogta és egy másik betegszállító végbélen keresztül közösült vele.
	Az ügyeletes tiszt a sértettet és hozzátartozóit járőrkocsival a BRFK Gyorskocsi utcai objektumában lévő orvosi rendelőbe vitette, ahol azonban műszerek hiányában nem tudták elvégezni a vizsgálatot. Az orvos javaslatára és a sértett begyógyszerezettsége miatt a vizsgálatot és a feljelentési jegyzőkönyv felvételét másnapra halasztották.
	A megbeszéltek alapján másnap reggel - 1999. április 27-én - a sértett édesanyja által előadott tényállás alapján jegyzőkönyvezték a feljelentést. A nyomozóhatóság közreműködésével a sértettet az édesapja a Haynal Imre Egészségtudományi Egyetemen megvizsgáltatta. Az elvégzett vizsgálat sem megerősíteni, sem kizárni nem tudta a bűncselekmény elkövetését. A nyomozóhatóság a sértettet édesanyja jelenlétében tanúként kihallgatta és a Btk. 200. § (1) bekezdésébe ütköző és a (2) bekezdés b. és c. pontjai szerint minősülő természet elleni erőszakos fajtalanság bűntettének alapos gyanúja miatt  elrendelte a nyomozást. Április 28-án a kórházban tanúkutatást folytattak és kihallgatták a panaszos által megnevezett, illetve leírt személyeket, azonban érdemi adatokat nem tudtak megállapítani.
	Április 28-án a panaszos személyesen megjelent az országgyűlési biztosok panaszirodáján és bejelentést tett, amelyben sérelmezte, hogy a rendőrök csak az orvosi vizsgálat után voltak hajlandók felvenni a feljelentését, fia tanúkihallgatása az orvosi vizsgálat után történt, amikor a fia már fáradt volt. A jegyzőkönyvet nem pontosan vették fel, több adatot elírtak. Amikor az adatok zárt kezelésére vonatkozó nyilatkozatot kérték, azt a fiával íratták alá. Ugyanezen a napon bejelentést tett az Egészségügyi Minisztériumban is.
	A panaszos április 29-én telefonon panaszt tett a Fővárosi Önkormányzat Jahn Ferenc Dél-Pesti Kórház főigazgatójánál, név szerint gyanúsítva két ápolónőt és személyleírás alapján két betegszállítót. A panaszos a beszélgetést magnetofonon rögzítette, a kazettát később a rendőrség lefoglalta. A főigazgató fegyelmi vizsgálatot rendelt el. Az ügyeleti beosztások szerint a négy személy a bűncselekmény feltételezett időpontjában nem tartózkodott a kórházban. A kórház főigazgatója a fegyelmi vizsgálat anyagát és valamennyi, az ügyben felhasználható dokumentumot a rendőrségnek átadta.
	1999. május 3-án a panaszos bejelentést tett a BRFK Panaszirodáján, amelyben sérelmezte, hogy fia tanúkihallgatási jegyzőkönyvét az ő jelenléte nélkül vették fel és adatait nem kezelik zártan. Kérte, hogy a nyomozást a BRFK központi nyomozó szervei vegyék át, vonjanak be igazságügyi orvos és pszichológus szakértőt.
	1999. május 7-én a BRFK Ifjúságvédelmi Alosztálya megvizsgálta a rendelkezésre álló iratokat és részletes feladatokat határozott meg a nyomozás folytatásához. 1999. május 17-én szerológus, pszichológus, elmeorvos és igazságügyi orvosszakértőket rendeltek ki.
	 1999. május 25-én - a panaszos által tett bejelentések és a nyomozás módja elleni kifogásai miatt - a XX. kerületi Rendőrkapitányság kérte a kizárását és más nyomozó szerv kijelölését. A BRFK Bűnügyi Helyettese a kérelemnek helyt adott és a nyomozás teljesítésére a XXI. kerületi Rendőrkapitányságot jelölte ki.
	A szakértői vélemények beszerzése és egyéb nyomozati cselekmények elvégzése miatt a XX., XXI. és XXIII. kerületi Ügyészség a nyomozás határidejét meghosszabbította. 
	
A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos a nyomozás elrendelését követő napon panasszal élt az országgyűlési biztosok hivatalában, mert véleménye szerint a rendőrség a feljelentés felvételénél és fia tanúkihallgatása során megsértette az eljárási szabályokat.
	A beszerzett nyomozati iratok alapján a következőket állapítottam meg:
	A panaszos a feleségével és a fiával, 1999. április 26-án este jelent meg a XX. kerületi Rendőrkapitányság ügyeletén. A fiatalkorú sértett erős nyugtatók hatása alatt állt, képtelen volt a folyamatos beszédre, emiatt nem volt kihallgatható állapotban. A begyógyszerezett állapotot az apa két nappal későbbi nyilatkozata is - amelyet az országgyűlési biztosok hivatalában tett - megerősítette. Fiát a bejelentés napján hozták haza a pszichiátriáról, este megkapta a nyugtató gyógyszereit, majd lefektették, de ezt követően nyugtalanná vált, pedig máskor a nyugtatóktól teljesen eltompult és el is aludt. Csak hosszas bíztatás után mondta el, mi az, ami bántja és ezután mentek el a rendőrségre. 
	A bejelentett bűncselekmény jellegénél fogva, az esetleges biológiai eredetű bizonyítékok biztosítása miatt, szükséges volt az orvosi vizsgálat mielőbbi elvégzése, ezért az ügyeletes tiszt intézkedése - a sértett haladéktalan beszállíttatása a Gyorskocsi utcai rendőrorvosi rendelőbe - indokolt volt. Az ügyeletes tiszt az intézkedéséről jelentést készített. 
	A sértett aktuális állapota miatt nem ütközött az eljárásjogi szabályokba, hogy a feljelentés jegyzőkönyvezését és a sértett kihallgatását másnapra halasztották.
	A panaszos kifogásolta azt is, hogy fia tanúkihallgatása során, amikor az adatok zárt kezelésére vonatkozó nyilatkozatot kérték, azt a fiával íratták alá, mégpedig úgy, hogy előtte azt közölték vele: ide azt kell írni, hogy nem. Véleménye szerint erről a törvényes képviselőnek kellett volna nyilatkoznia. Sérelmezte, hogy a jegyzőkönyvet nem pontosan vették fel, több adatot elírtak.
	A büntetőeljárás szabályai szerint (Be. 63. § (4) bek.) a fiatalkorú tanú kihallgatásánál a hatóság belátására van bízva, hogy hozzájárul-e a fiatalkorú gondozójának jelenlétéhez, tehát nem lett volna törvénysértő az sem, ha a kihallgatáson nem vesz részt a fiatalkorú édesanyja. Ebből következően a befolyásolástól független vallomás és az egyéb nyilatkozatok megtétele a tanú kötelezettsége. 
	A Be. 63. § (5) bekezdése szerint a hatóság a tanú kérelmére vagy hivatalból elrendelheti, hogy a tanúnak az (1) bekezdésben felsorolt személyi adatait - a nevén kívül - elkülönítve, zártan kezeljék. Az adatok zárt kezelésének lehetősége a tanú védelmét szolgálja.  Erre azonban csak kivételesen indokolt esetben kerülhet sor, amelyet a hatóságoknak az ügy összes körülményét figyelembe véve kell megvizsgálnia és dönteni az ezirányú kérelem tárgyában. A tanúvédelem indokoltságát nem a tanú szubjektív veszély-, vagy biztonságérzete, hanem az objektív tényekből levonható következtetések határozzák meg.
	Ha a tanú személyi adatainak zárt kezelése nem indokolt, a nyomozó szerv vezetője a kérelmet határozattal elutasítja. E határozat ellen a tanú a Be. 148. §-ában meghatározottak szerint panasszal élhet.
	Az iratok alapján H.J. tanúkihallgatásánál végig jelen volt édesanyja is, mint törvényes képviselő. A felvett jegyzőkönyv szerint semmilyen észrevételt nem tett a vallomás tartalmával, a felvett adatok pontosságával, vagy az adatok zárt kezelésével kapcsolatban. A vallomás egyébként tartalmilag megegyezik a nyomozati anyagokban lévő és a tényállásra vonatkozó más nyilatkozatokkal, a tanú adatait is pontosan rögzítették. Utólag nem tisztázható, hogy az eljáró nyomozó a kioktatási kötelezettségének teljesítése során milyen szavakkal vagy milyen módon magyarázta el a tanúnak a zárt kezelésre vonatkozó nyilatkozattételi jogát. 
	A fentiek alapján a panaszos által sérelmezett körülményekkel összefüggésben jogsértés nem állapítható meg.
	A panaszos részéről a nyomozás folytatásával kapcsolatos egyéb kifogások orvoslására a XX. kerületi Rendőrkapitányság maga kérte a kizárását és ezért vette át az intézkedéseket a XXI. kerületi Rendőrkapitányság. A nyomozati iratok vizsgálata alapján a nyomozóhatóságok intézkedéseiben az eljárási szabályok sérelme nem állapítható meg. Az iratok bekérésének időpontjáig a nyomozás folyamatosan és intenzíven folyt.	 
	A fentiek alapján a panaszos sérelmeit a vizsgálat nem találta megalapozottnak, ezért a vizsgálatot megszüntetem.

Budapest, 1999. október 31.

Gönczöl Katalin